PREDLOG BESEDILA AMANDMAJEV

Uvodna opomba:

Najprej je navedeno besedilo člena z vključeno spremembo, ki jo predlagamo na ŠOS, sledi obrazložitev predloga in nato še enkrat zapis člena, kjer so spremembe besedila predlaganega člena označene z oranžno barvo.

Besedilo ni lektorirano.

AMANDMAJI K PREDLOGU ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VISOKEM ŠOLSTVU

(EPA 1288 – VII)

K 1. členu:

1. člen se spremeni tako, da se glasi:

»V Zakonu o visokem šolstvu (Uradni list RS, št 32/12 – uradno prečiščeno besedilo, 40/12 – ZUJF, 57/12 – ZPCP-2D, 109/12 in 85/14) se tretji odstavek 8. člena spremeni tako, da se glasi:

»Visokošolski zavodi lahko v tujem jeziku izvajajo:

- študijske programe tujih jezikov,

- študijske programe, če se enaki študijski programi na visokošolskem zavodu izvajajo tudi v slovenskem jeziku, prav tako pa tudi dele študijskih programov, če se ustrezni in primerljivi deli študijskih programov na visokošolskem zavodu izvajajo tudi v slovenskem jeziku,

- primerljivost študijskih programov iz prejšnje alineje se ugotavlja na podlagi klasifikacije KLASIUS-P, in sicer velja za podrobno področje, ki je označeno s 3-mestno kodo, ustrezen del študijskega programa pa se ugotavlja na podlagi deleža izbirnih enot znotraj posameznega programa,

- dele študijskih programov, če pri njihovem izvajanju sodelujejo gostujoči visokošolski učitelji iz tujine ali je vanje vpisano večje število tujih študentov,

- skupne študijske programe, ki se izvajajo s tujimi izobraževalnimi institucijami,

- študijske programe, ki jih visokošolski zavodi izvajajo v tujini.«

V četrtem odstavku se beseda »slovenščine« nadomesti z besedilom »slovenskega jezika«.

Peti odstavek se spremeni tako, da se glasi:

»Visokošolskim učiteljem, sodelavcem in študentom, ki so tujci ali Slovenci brez slovenskega državljanstva, se omogoči brezplačno učenje slovenskega jezika.«.

Črta se šesti odstavek.«

Obrazložitev:

Ta člen je sprožil največ odziva v javni razpravi, zato smo na ŠOS aktivno pristopili k iskanju rešitev, ki bi bile lahko sprejemljive tako za predlagatelje kot tudi nasprotnike predlaganega noveliranega člena. Menimo, da se študijski programi v celoti ne smejo izvajati v tujem jeziku, če se ob tem enaki programi ne izvajajo tudi v slovenskem jeziku. Ocenjujemo, da tako visokošolski učitelji kot študenti (predvsem v začetnih letnikih študija) niso dovolj jezikovno kompetentni, da bi lahko celoten študijski proces izvedli v tujem jeziku, na enakem kakovostnem nivoju. Prav tako kot tuj jezik najpogosteje nastopa angleški jezik, ki pa za marsikaterega študenta ni bil prvi tuji jezik, kar bi še dodatno diskriminiralo študente iz tistih regij, kjer prevladuje učenje drugih tujih jezikov (npr. italijanskega ali nemškega jezika). Dopuščamo pa možnost vzporedne izvedbe programa v slovenskem in v tujem jeziku.

Prav tako dopuščamo tudi možnost, da se deli študijskega programa izvajajo v tujem jeziku, če se ustrezni in primerljivi deli izvajajo tudi v slovenskem jeziku. Ker člen govori o izvajanju primerljivih študijskih programov v slovenskem jeziku, ne definira pa primerljivosti, predlagamo, da bi definirali »primerljivost«. Kot primerno rešitev vidimo definiranje s pomočjo klasifikacije KLASIUS-P oz. z opredelitvijo podrobnega področja, ki je označeno s 3-mestno kodo, kar bi zagotavljalo, da gre dejansko za primerljive programe oz. dele primerljivih programov.

(primer: program »Gradbeništvo« se definira v podrobnem področju na način:

5 Tehnika, proizvodne tehnologije in gradbeništvo (široko področje)

58 Arhitektura, urbanizem in gradbeništvo (ožje področje)

582 Gradbeništvo (podrobno področje)

Dodajamo tudi možnost, da se definira obseg delov programa, ki se lahko izvajajo v tujem jeziku. Glede na to, da je z Merili za kreditno vrednostenje študijskih programov po ECTS (Uradni list RS, št. 124/04) v 6. členu določeno, da mora biti izbirnih enot programa vsaj 10 %, je lahko delež vsebin v tujem jeziku definiran na podlagi odstotka izbirnosti znotraj programa – tako lahko student, ki ne želi delov programa opravljati v tujem jeziku, v tem obsegu izbere druge predmete, ki se izvajajo v slovenskem jeziku.

Ker menimo, da je potrebno spodbujati učenje slovenskega jezika in skozi to tudi spoznavanje slovenske kulture tujcem, predgalamo, da se tem omogoči brezplačno učenje slovenskega jezika; za izvedbo se namenijo sredstva iz proračuna pristojnih ministrstev – za izobraževanje in za kulturo.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

»Visokošolski zavodi lahko v tujem jeziku izvajajo:

- študijske programe tujih jezikov,

- študijske programe, če se primerljivi enaki študijski programi na visokošolskem zavodu izvajajo tudi v slovenskem jeziku, prav tako pa tudi dele študijskih programov, če se ustrezni in primerljivi deli študijskih programov na visokošolskem zavodu izvajajo tudi v slovenskem jeziku,

- primerljivost študijskih programov iz prejšnje alineje se ugotavlja na podlagi klasifikacije KLASIUS-P, in sicer velja za podrobno področje, ki je označeno s 3-mestno kodo, ustrezen del študijskega programa pa se ugotavlja na podlagi deleža izbirnih enot znotraj posameznega programa,

- študijske programe ali dele študijskih programov, če pri njihovem izvajanju sodelujejo visokošolski učitelji iz tujine ali je vanje vpisano večje število tujih študentov,

- skupne študijske programe, ki se izvajajo s tujimi izobraževalnimi institucijami,

- študijske programe, ki jih visokošolski zavodi izvajajo v tujini.«.

V četrtem odstavku se beseda »slovenščine« nadomesti z besedama »slovenskega jezika«.

Peti odstavek se spremeni tako, da se glasi:

»Visokošolskim učiteljem, sodelavcem in študentom, ki so tujci ali Slovenci brez slovenskega državljanstva, se omogoči brezplačno učenje slovenskega jezika.«.

K 2. členu:

Nimamo pripomb.

K 3. členu:

3. člen se spremeni tako, da se glasi:

»Besedilo 14. člena se spremeni tako, da se glasi:

»14. člen

(pogoji za ustanovitev zavoda)

Visokošolski zavod se lahko ustanovi, če:

1. so opredeljena študijska področja in znanstvenoraziskovalne oziroma umetniške discipline, za katere se visokošolski zavod ustanavlja; pri opredelitvi študijskih področij se uporablja klasifikacijski sistem izobraževanja in usposabljanja KLASIUS, pri opredelitvi znanstvenoraziskovalnih področij pa mednarodna klasifikacija Frascati,

2. so predloženi predlogi študijskih programov, ki jih bo visokošolski zavod izvajal, pri čemer mora biti izkazana povezanost teh študijskih programov z znanstvenoraziskovalnim, umetniškim oziroma strokovnim delom izvajalcev predmetov in z okoljem, v katerem bo zavod deloval;

3. so zagotovljeni ustrezni prostori, tehnično-tehnološka in druga potrebna oprema za izvedbo študijskih programov, ki so ustrezno prilagojeni študentom s posebnimi potrebami;

4. so študentom in zaposlenim zagotovljene storitve lastne knjižnice visokošolskega zavoda, ki bo z izvajanjem knjižnične dejavnosti v celoti podpirala študijski, strokovni, raziskovalni in umetniški proces visokošolskega zavoda;

5. so zagotovljeni visokošolski učitelji, znanstveni delavci, visokošolski sodelavci in drugi strokovni sodelavci, potrebni za izvedbo študijskega programa, pri čemer mora biti v kadrovskem načrtu izkazano:

- da bo imela univerza za izvajanje vsakega letnika univerzitetnega študijskega programa zaposlenih najmanj tretjino visokošolskih učiteljev za poln delovni čas;

- da bo na samostojnem visokošolskem zavodu - fakulteti ali umetniški akademiji ekvivalent najmanj enega zaposlenega visokošolskega učitelja za poln delovni čas na študijski program;

- da bo na samostojnem visokošolskem zavodu - visoki strokovni šoli ekvivalent najmanj enega zaposlenega visokošolskega učitelja za poln delovni čas na dva študijska programa;

6. ima predložen program strokovnega oziroma raziskovalnega dela in poročilo o temeljnem ali aplikativnem znanstveno-raziskovalnem oziroma umetniškem delu predvidenih nosilcev in izvajalcev predmetov v zadnjih petih letih na področjih, za katera se visokošolski zavod ustanavlja in v katerih so predlogi študijskih programov.

Ne glede na določbo 2. točke prejšnjega odstavka morajo biti za ustanovitev univerze na vseh treh stopnjah akreditirani študijski programi na vsaj štirih znanstvenoraziskovalnih disciplinah po klasifikaciji Frascati in vsaj petih izobraževalnih področjih na drugi klasifikacijski ravni KLASIUS-P.

Za ustanovitev samostojnega visokošolskega zavoda – fakultete ali umetniške akademije, morajo biti izpolnjeni pogoji za izvajanje študijskih programov najmanj za dve stopnji, za samostojni visokošolski zavod – visoko strokovno šolo pa najmanj za prvo stopnjo.

Pred sprejemom akta o ustanovitvi si mora ustanovitelj pri Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu pridobiti odločbo o akreditaciji visokošolskega zavoda.

Visokošolski zavod si mora pri Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu najmanj vsakih pet let pridobiti odločbo o podaljšanju akreditacije visokošolskega zavoda. Šteje se, da veljavnost akreditacije poteče z zaključkom študijskega leta, v katerem se izteče obdobje podeljene akreditacije.

Vlogo za podaljšanje akreditacije mora visokošolski zavod vložiti najmanj leto dni pred iztekom veljavnosti akreditacije. Če visokošolski zavod vlogo vloži v roku iz prejšnjega stavka, Nacionalna agencija Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu pa o njej do izteka veljavnosti akreditacije ne odloči, se šteje, da je akreditacija veljavna do dokončnosti nove odločbe o podaljšanju akreditacije. Če visokošolski zavod vloge za podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda ne vloži v roku iz prvega stavka tega odstavka, mu akreditacija preneha z dnem izteka veljavnosti akreditacije.«.«

Obrazložitev:

Pri 3. točki 1. odstavka predlagamo, opredelitev, da morajo biti prostori in oprema ustrezno prilagojeni študentom s posebnimi potrebami.

Pri 5. točki 1. odstavka menimo, da mora biti stabilna kadrovska struktura eden temeljev kakovosti na zavodu, zato zahtevamo ustrezen obseg polno zaposlenih na zavodih; ob tem pa je lahko zaposleno še različno število oseb s krajšim delovnim časom, kar omogoča fleksibilnost. Prav tako predlagamo, da se doda tudi zahteva po redno zaposlenih ostalih (nepedagoških) delavcih, ki delujejo v strokovnih in podpornih službah. Menimo, da zgolj pogodbeno sodelovanje visokošolskih učiteljev – kjer ti sočasno sodelujejo na večjem (dejansko nikjer omejenem) številu zavodov – ne omogoča kakovostnega razvoja pedagoškega kot tudi raziskovalnega dela na zavodu; v okviru drugega tudi podiplomski študenti tako nimajo možnosti za primerno vključitev v znanstveno-raziskovalno delo.

Pri 4. točki 1. odstavka se nam zdi pomembno besedilo zapisati na način, da bo nedvoumno jasno, da mora imeti zavod lastno knjižnico, sicer gre lahko za dostop do splošne knjižnice z nekim (manjšim) številom enot študijske literature.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

Besedilo 14. člena se spremeni tako, da se glasi:

»Visokošolski zavod se lahko ustanovi, če:

1. so opredeljena študijska področja in znanstvenoraziskovalne oziroma umetniške discipline, za katere se visokošolski zavod ustanavlja; pri opredelitvi študijskih področij se uporablja klasifikacijski sistem izobraževanja in usposabljanja KLASIUS, pri opredelitvi znanstvenoraziskovalnih področij pa mednarodna klasifikacija Frascati;

2. so predloženi predlogi študijskih programov, ki jih bo visokošolski zavod izvajal, pri čemer mora biti izkazana povezanost teh študijskih programov z znanstvenoraziskovalnim, umetniškim oziroma strokovnim delom izvajalcev predmetov in z okoljem, v katerem bo zavod deloval;

3. so zagotovljeni ustrezni prostori, tehnično-tehnološka in druga potrebna oprema za izvedbo študijskih programov, ki so ustrezno prilagojeni študentom s posebnimi potrebami;

4. so študentom in zaposlenim zagotovljene storitve lastne knjižnice visokošolskega zavoda, ki bo z izvajanjem knjižnične dejavnosti v celoti podpirala študijski, strokovni, raziskovalni in umetniški proces visokošolskega zavoda;

5. so zagotovljeni visokošolski učitelji, znanstveni delavci, visokošolski sodelavci in drugi strokovni sodelavci, potrebni za izvedbo študijskega programa, pri čemer mora biti v kadrovskem načrtu izkazano:

- da bo imela univerza za izvajanje vsakega letnika univerzitetnega študijskega programa zaposlenih najmanj tretjino visokošolskih učiteljev za poln delovni čas; oziroma temu ustrezen obseg zaposlitev za krajši delovni čas od polnega;

- da bo na samostojnem visokošolskem zavodu - fakulteti ali umetniški akademiji ekvivalent najmanj enega zaposlenega visokošolskega učitelja za poln delovni čas oziroma temu ustrezen obseg zaposlitev za krajši delovni čas od polnega na študijski program;

- da bo na samostojnem visokošolskem zavodu - visoki strokovni šoli ekvivalent najmanj enega zaposlenega visokošolskega učitelja za poln delovni čas oziroma temu ustrezen obseg zaposlitev za krajši delovni čas od polnega na dva študijska programa;

6. ima predložen program strokovnega oziroma raziskovalnega dela in poročilo o temeljnem ali aplikativnem znanstveno-raziskovalnem oziroma umetniškem delu predvidenih nosilcev in izvajalcev predmetov v zadnjih petih letih na področjih, za katera se visokošolski zavod ustanavlja in v katerih so predlogi študijskih programov.

Ne glede na določbo 2. točke prejšnjega odstavka morajo biti za ustanovitev univerze na vseh treh stopnjah akreditirani študijski programi na vsaj štirih znanstvenoraziskovalnih disciplinah po klasifikaciji Frascati in vsaj petih izobraževalnih področjih na drugi klasifikacijski ravni KLASIUS-P. Za ustanovitev samostojnega visokošolskega zavoda – fakultete ali umetniške akademije, morajo biti izpolnjeni pogoji za izvajanje študijskih programov najmanj za dve stopnji, za samostojni visokošolski zavod – visoko strokovno šolo pa najmanj za prvo stopnjo.

Pred sprejemom akta o ustanovitvi si mora ustanovitelj pri Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu pridobiti odločbo o akreditaciji visokošolskega zavoda.

Visokošolski zavod si mora pri Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu najmanj vsakih pet let pridobiti odločbo o podaljšanju akreditacije visokošolskega zavoda. Šteje se, da veljavnost akreditacije poteče z zaključkom študijskega leta, v katerem se izteče obdobje podeljene akreditacije.

Vlogo za podaljšanje akreditacije mora visokošolski zavod vložiti najmanj leto dni pred iztekom veljavnosti akreditacije. Če visokošolski zavod vlogo vloži v roku iz prejšnjega stavka, Nacionalna agencija Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu pa o njej do izteka veljavnosti akreditacije ne odloči, se šteje, da je akreditacija veljavna do dokončnosti nove odločbe o podaljšanju akreditacije. Če visokošolski zavod vloge za podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda ne vloži v roku iz prvega stavka tega odstavka, mu akreditacija preneha z dnem izteka veljavnosti akreditacije.«.

K 4. členu:

Nimamo pripomb.

K 5. členu:

Nimamo pripomb na besedilo člena, saj s tem zapisom tudi študenti postanejo polnopravni člani akademskega zbora in s tem na simblni ravni tudi enakopravni člani akademske skupnosti.

K 6. členu:

6. člen se spremeni tako, da se glasi:

»V prvem odstavku 23. člena se za prvo alinejo doda nova druga alineja, ki se glasi:

»- na podlagi volitev imenuje dekana,«.

Druga do osma alineja postanejo tretja do deveta alineja.

Drugi odstavek se spremeni tako, da se glasi:

»Rektorja na splošnih in neposrednih volitvah za dobo štirih let izvolijo tri skupine volivcev:

- visokošolski učitelji, znanstveni delavci, asistenti z raziskovalnim nazivom in visokošolski sodelavci,

- študentje in

- drugi delavci.«.

Za drugim odstavkom se dodajo novi tretji do deveti odstavek, ki se glasijo:

»Volilno pravico imajo vsi delavci, ki so zaposleni na univerzi vsaj za polovični delovni čas.

Skupine volivcev imajo različne uteži pri seštevanju glasov:

- delavci skupaj 80 % glasov, znotraj tega pa lahko drugi delavci dosežejo največ 25 %;

- študenti 20 % glasov.

Podrobnejši postopek volitev določi statut univerze.

Za rektorja je lahko izvoljen redni profesor, ki je na univerzi zaposlen s polnim delovnim časom.

Rektor je lahko ponovno izvoljen, vendar skupni mandat ne more trajati več kot osem let.

S statutom univerze se določijo razlogi za razpis predčasnih volitev.

Univerze, ki jih ni ustanovila Republika Slovenija, postopek izbire rektorja določijo s statutom, pri čemer upoštevajo načelo vključevanja študentov v soupravljanje univerze «.«

Obrazložitev:

Predlagamo, da se ohrani enoten zapis glede obsega zaposlitve volilnih upravičencev izmed delavcev, in sicer »zaposleni vsaj za polovični delovni čas« in se ne dopušča dodajanja izjem, ki lahko vodijo v neenotno prakso ali celo zlorabe zaposlitev z namenom vplivanja na izid volitev.

Prav tako predlagamo, da se tudi za univerze, ki jih ni ustanovila RS, ne glede na njihove lastne postopke volitev, doda načelo vključevanja študentov v soupravljanje, s čimer se študentom omogoči vsaj pasivna volilna pravica.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

V prvem odstavku 23. člena se za prvo alinejo doda nova druga alineja, ki se glasi:

»- na podlagi volitev imenuje dekana,«.

Dosedanje druga do osma alineja postanejo tretja do deveta alineja.

Drugi odstavek se spremeni tako, da se glasi:

»Rektorja na splošnih in neposrednih volitvah za dobo štirih let izvolijo tri skupine volivcev:

- visokošolski učitelji, znanstveni delavci, asistenti z raziskovalnim nazivom in visokošolski sodelavci,

- študentje in

- drugi delavci.«.

Za drugim odstavkom se dodajo novi tretji do deveti odstavek, ki se glasijo:

»Volilno pravico imajo delavci iz prve in tretje alineje iz prejšnjega odstavka, ki so zaposleni na univerzi vsaj za polovični delovni čas. S statutom je mogoče določiti tudi manjši obseg zaposlitve, vendar ne nižjega od 25%.

Skupine volivcev imajo različne uteži pri seštevanju glasov:

- delavci skupaj 80 % glasov, znotraj tega pa lahko drugi delavci dosežejo največ 25 %;

- študenti 20 % glasov.

Podrobnejši postopek volitev rektorja določi statut univerze.

Za rektorja je lahko izvoljen redni profesor, ki je na univerzi zaposlen s polnim delovnim časom.

Rektor je lahko ponovno izvoljen, vendar skupni mandat ne sme trajati več kot osem let.

S statutom univerze se določijo razlogi za razpis predčasnih volitev.

Univerze, ki jih ni ustanovila Republika Slovenija, postopek izbire rektorja določijo s statutom, pri čemer upoštevajo načelo vključevanja študentov v soupravljanje univerze.«.

K 7. členu:

7. člen se spremeni tako, da se glasi:

»Besedilo 24. člena se spremeni, tako da se glasi:

»Dekan oziroma direktor članice univerze ima pooblastila in odgovornosti v skladu z ustanovitvenim aktom, je strokovni vodja članice univerze in opravlja naslednje naloge:

- usklajuje izobraževalno, znanstveno-raziskovalno, umetniško in drugo delo,

- skrbi in odgovarja za zakonitost dela,

- je pristojen za spremljanje, ugotavljanje in zagotavljanje kakovosti članice univerze, študijskih programov, znanstveno-raziskovalnega, umetniškega ter strokovnega dela in pripravo letnega poročila o kakovosti (samoevalvacija članice);

- najmanj enkrat letno poroča o delu senatu članice in rektorju,

- druge naloge v skladu z zakonom, drugimi predpisi ter splošnimi akti univerze.

Dekana na splošnih in neposrednih volitvah za dobo štirih let izvolijo tri skupine volivcev:

- visokošolski učitelji, znanstveni delavci in visokošolski sodelavci, zaposleni na univerzi, ki so zaposleni vsaj za polovični delovni čas in pretežno opravljajo delo na članici,

- študenti in

- drugi delavci, zaposleni na univerzi, ki so zaposleni vsaj za polovični delovni čas, in pretežno opravljajo delo na članici.

Skupine volivcev imajo različne uteži pri seštevanju glasov:

- delavci skupaj 80 % glasov, znotraj tega pa lahko drugi delavci dosežejo največ 25 %;

- študenti 20 % glasov.

Podrobnejši postopek volitev določi statut univerze.

Za dekana članice univerze ali samostojnega visokošolskega zavoda je lahko izvoljen, kdor je na njem zaposlen kot visokošolski učitelj.

Za direktorja drugih zavodov - članic univerze je lahko imenovan, kdor ima najmanj izobrazbo, pridobljeno po študijskem programu druge stopnje v skladu s tem zakonom oziroma izobrazbo, ki ustreza ravni izobrazbe, pridobljene po študijskih programih druge stopnje. Postopek njegovega imenovanja in razrešitve se določi v statutu.

Dekan visokošolskega zavoda, ki ni članica univerze, je poslovodni organ in strokovni vodja zavoda in opravlja naslednje naloge:

- usklajuje izobraževalno, znanstveno-raziskovalno, umetniško in drugo delo,

- skrbi in odgovarja za zakonitost dela,

- je pristojen za spremljanje, ugotavljanje in zagotavljanje kakovosti visokošolskega zavoda, študijskih programov, znanstveno-raziskovalnega, umetniškega ter strokovnega dela in pripravo letnega poročila o kakovosti (samoevalvacija visokošolskega zavoda);

- najmanj enkrat letno poroča o delu senatu visokošolskega zavoda,

- druge naloge v skladu z zakonom, drugimi predpisi ter splošnimi akti visokošolskega zavoda.

Samostojni visokošolski zavodi trajanje mandata dekana in postopek izbire dekana določijo s statutom pri čemer upoštevajo načelo vključevanja študentov v soupravljanje visokošolskih zavodov. Samostojni visokošolski zavodi, ki jih je ustanovila Republika Slovenija izvolijo dekana po postopku in na način, kot ga določajo drugi, tretji in četrti odstavek tega člena.

Dekan članice univerze ali samostojnega visokošolskega zavoda, ki ga je ustanovila Republika Slovenija, je lahko ponovno izvoljen, vendar skupni mandat ne sme trajati več kot osem let.

S statutom univerze se določijo razlogi in postopek za razpis predčasnih volitev dekana.«. «.

Obrazložitev:

Predlagamo, da se ohrani enoten zapis glede obsega zaposlitve volilnih upravičencev izmed delavcev, in sicer »zaposleni vsaj za polovični delovni čas« in se ne dopušča dodajanja izjem, ki lahko vodijo v neenotno prakso ali celo zlorabe zaposlitev z namenom vplivanja na izid volitev.

Prav tako predlagamo, da se tudi za univerze, ki jih ni ustanovila RS, ne glede na njihove lastne postopke volitev, doda načelo vključevanja študentov v soupravljanje, s čimer se študentom omogoči vsaj pasivna volilna pravica.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

Besedilo 24. člena se spremeni, tako da se glasi:

»Dekan oziroma direktor članice univerze ima pooblastila in odgovornosti v skladu z ustanovitvenim aktom, je strokovni vodja članice univerze in opravlja naslednje naloge:

- usklajuje izobraževalno, znanstveno-raziskovalno, umetniško in drugo delo,

- skrbi in odgovarja za zakonitost dela,

- je pristojen za spremljanje, ugotavljanje in zagotavljanje kakovosti članice univerze, študijskih programov, znanstveno-raziskovalnega, umetniškega ter strokovnega dela in pripravo letnega poročila o kakovosti (samoevalvacija članice);

- najmanj enkrat letno poroča o delu senatu članice in rektorju,

- druge naloge v skladu z zakonom, drugimi predpisi ter splošnimi akti univerze.

Dekana na splošnih in neposrednih volitvah za dobo štirih let izvolijo tri skupine volivcev:

- visokošolski učitelji, znanstveni delavci in visokošolski sodelavci, zaposleni na univerzi, ki so zaposleni vsaj za polovični delovni čas in pretežno opravljajo delo na članici,

- študenti in

- drugi delavci, zaposleni na univerzi, ki so zaposleni vsaj za polovični delovni čas, in pretežno opravljajo delo na članici.

Za skupine volivcev iz prve in tretje alineje prejšnjega odstavka se v statutu lahko določi tudi manjši obseg zaposlitve, vendar ne nižji od 25%.

Skupine volivcev imajo različne uteži pri seštevanju glasov:

- delavci skupaj 80 % glasov, znotraj tega pa lahko drugi delavci dosežejo največ 25 %;

- študenti 20 % glasov.

Podrobnejši postopek volitev določi statut univerze.

Za dekana članice univerze ali samostojnega visokošolskega zavoda je lahko izvoljen, kdor je na njem zaposlen kot visokošolski učitelj.

Za direktorja drugih zavodov - članic univerze je lahko imenovan, kdor ima najmanj izobrazbo, pridobljeno po študijskem programu druge stopnje v skladu s tem zakonom oziroma izobrazbo, ki ustreza ravni izobrazbe, pridobljene po študijskih programih druge stopnje. Postopek njegovega imenovanja in razrešitve se določi v statutu.

Dekan visokošolskega zavoda, ki ni članica univerze, je poslovodni organ in strokovni vodja zavoda in opravlja naslednje naloge:

- usklajuje izobraževalno, znanstveno-raziskovalno, umetniško in drugo delo,

- skrbi in odgovarja za zakonitost dela,

- je pristojen za spremljanje, ugotavljanje in zagotavljanje kakovosti visokošolskega zavoda, študijskih programov, znanstveno-raziskovalnega, umetniškega ter strokovnega dela in pripravo letnega poročila o kakovosti (samoevalvacija visokošolskega zavoda);

- najmanj enkrat letno poroča o delu senatu visokošolskega zavoda,

- druge naloge v skladu z zakonom, drugimi predpisi ter splošnimi akti visokošolskega zavoda.

Samostojni visokošolski zavodi trajanje mandata dekana in postopek izbire dekana določijo s statutom pri čemer upoštevajo načelo vključevanja študentov v soupravljanje visokošolskih zavodov. pri čemer Samostojni visokošolski zavodi, ki jih je ustanovila Republika Slovenija izvolijo dekana po postopku in na način, kot ga določajo drugi, tretji in četrti odstavek tega člena.

Dekan članice univerze ali samostojnega visokošolskega zavoda, ki ga je ustanovila Republika Slovenija, je lahko ponovno izvoljen, vendar skupni mandat ne sme trajati več kot osem let.

S statutom univerze se določijo razlogi in postopek za razpis predčasnih volitev dekana.«.

K 8. členu:

8. člen se spremeni tako, da se glasi:

»32. člen se spremeni tako, da se glasi:

»32. člen

(akreditacija študijskih programov in spremembe obveznih sestavin študijskih programov)

Študijske programe za pridobitev izobrazbe in študijske programe za izpopolnjevanje sprejme senat univerze na predlog senata članice univerze oziroma senat samostojnega visokošolskega zavoda.

Univerza oziroma samostojni visokošolski zavod mora študijski program akreditirati pri Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu. Akreditacija je študijskemu programu podeljena za nedoločen čas.

Za programe, ki izobražujejo zaregulirane poklice, si mora Nacionalna agencija Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu v postopku akreditacije pridobiti soglasje ministrstva, v katerega pristojnost sodi poklic, ki ga bo pridobil diplomant.

Z akreditacijo pri Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu študijski programi postanejo javnoveljavni. Visokošolski zavodi jih javno objavijo najkasneje do razpisa za vpis.

Visokošolski zavod obvezne sestavine študijskih programov spreminja po predhodni odobritvi Nacionalne agencije Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu.

Z namero o spremembi obveznih sestavin študijskih programov visokošolski zavod seznani Nacionalno agencijo Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu, ki o predlogu sprememb presoja v 60 dneh od njegovega prejema, in sicer na način, ki ga sama določi.

Spremembe obveznih sestavin študijskih programov iz četrtega odstavka tega člena začnejo veljati z naslednjim študijskim letom, če so sprejete na pristojnih organih visokošolskega zavoda in potrjene na Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu pred sprejemom razpisa za vpis.

Javnoveljavni so tudi študijski programi, akreditirani v državah članicah Evropske unije, ki jih izvaja mednarodna zveza univerz iz drugega odstavka 10.a člena tega zakona, če imajo njihove diplome v državi akreditacije naravo javne listine, dajejo v tej državi javnoveljavno stopnjo izobrazbe ter javnoveljavni naslov in jih v državi akreditacije izvajajo akreditirane organizacije. Programi morajo biti priglašeni Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu. K vlogi za priglasitev je potrebno priložiti pozitivno mnenje vsaj enega visokošolskega zavoda, ki izpolnjuje pogoje o klasifikacijah iz prvega odstavka 10.a člena tega zakona, ki ima sedež v Republiki Sloveniji in ki izvaja po vrsti izobrazbe, obsegu in vsebini primerljiv študijski program. V mnenju se ugotovi enakovrednost v tujini pridobljenega strokovnega oziroma znanstvenega naslova slovenskemu strokovnemu oziroma znanstvenemu naslovu.

Nacionalna agencija Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu prizna javnoveljavnost tudi študijskim programom, akreditiranim v drugih državah, če so izpolnjeni pogoji iz prejšnjega odstavka.«.«

Obrazložitev:

Predlog novele s tem členom v celoti ukinja akreditacijo sprememb študijskih programov, čemur smo nasprotovali tudi znotraj delovne skupine za pripravo novele. Menimo, da se bodo, če bo predlagano besedilo sprejeto, programi lahko tako prosto spreminjali že takoj po akreditaciji, kar za študente pomeni negotovost glede tega, kaj jim bo program (tekom študija in po diplomi) sploh prinesel.

Ob nekoliko pesimistični predpostavki iz izhajajoč iz prenekaterih primerov slabih praks že v trenutnem sistemu, lahko predvidevamo naslednje: Program, ki bo predložen v prvo akreditacijo, bo izpolnjeval merila za akreditacijo (ustrezni materialni in drugi pogoji glede na načrtovani vpis; primerna zasnova programa - ustrezni in ustrezno habilitirani izvajalci, obseg kontaktnih ur … ), kmalu po akreditaciji pa se bo program spremenil - ne nujno iz razlogov, povezanih s kakovostjo, ampak denimo iz finančnih ali drugih razlogov na strani zavoda. Skozi spremembe bomo lahko dobili povsem nov program, za katerega ne bo nihče več preverjal, ali še vedno dosega določena merila, saj se ukinja tudi postopek ponovne programske akreditacije. Ob predvideni sistemski spremembi, ko bo agencija ob ponovni akreditaciji preverjala le še delovanje notranjega sistema zagotavljanja kakovosti, ne bo preverjanja vsebinskega razvoja posameznega študijskega programa na zavodu – naj opozorimo, da universe, ki nastopajo kot en visokošolski zavod, izvajajo tudi več sto programov, tako da je taka preverbal v praksi nemogoča.

V preteklosti smo žal že bili priča spremembam študijskih programov (iz finančnih in drugih motivov), ki so šle v škodo kakovosti in pravic študentov, npr. drastično krčenje števila kontaktnih ur.

Glede na to, da predlog novele pomeni prehod na institucionalno akreditacijo, pri čemer ne bo več evalvacij študijskih programov, predlagamo spremembo postopka, ki se nanaša na spreminjanje študijskih programov. Na tem mestu še posebej izpostavljamo razliko med univerzami in samostojnimi zavodi, ko gre za postopke, saj programe članic univerz potrdi najprej senat fakultete, potem pa še univerze (2 stopnji), na samostojnih zavodih pa postopek pomeni zgolj obravnavo na lastnem senatu.

Zgolj seznanitev NAKVIS z določenimi »spremembami« se nam zdi vprašljiva, saj gre lahko bodisi za večje spremembe, ki bi zahtevale sistemsko ureditev (npr. sprememba vrste in načina študija - v zanjem času NAKVIS beleži porast takih večjih sprememb; sprememba vpisnih pogojev na način, da se določijo sprejemni izpiti ...) ali pa za spremembe, ki pomenijo velik poseg v sam sistem kakovosti (npr. drastično krčenje števila kontaktnih ur, sprememba izvajalcev predmetov ali delov predmetov – lahko manj primerni izvajalci ...), sprememba temeljnih konceptov, ki posledično ne pomeni več, da bo diplomant dosegal enake učne cilje in competence. Predlagamo, da se v zakonu natančno popiše, katere so večje spremembe obveznih sestavin študijskih programov. Da ne bi prihajalo do neupravičenega spreminjanja programov na način, ki bi vplival na upada kakovosti, pa predlagamo dve možni rešitvi:

a) NAKVIS daje k omenjenim spremembam SOGLASJE na podlagi kvalitativne ocene, kaj bodo načrtovane spremembe pomenile za študijski program (to smo zapisali tudi v predlogu spremembe besedila) ALI

b) NAKVIS se zgolj seznani s spremembami, kot je navedeno v predlogu, se pa te programe (poleg drugih naključno izbranih) preverja ob zunanji evalvaciji visokošolskega zavoda.

Samovoljno spreminjanje študijskih programov je odraz namer zavodov, ki gredo ravno v nasprotno smer od nameravanega zagotavljanja ali celo izboljševanja kakovosti.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

32. člen se spremeni tako, da se glasi:

»32. člen

(akreditacija študijskih programov in spremembe obveznih sestavin študijskih programov)

Študijske programe za pridobitev izobrazbe in študijske programe za izpopolnjevanje sprejme senat univerze na predlog senata članice univerze oziroma senat samostojnega visokošolskega zavoda.

Univerza oziroma samostojni visokošolski zavod mora študijski program akreditirati pri Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu. Akreditacija je študijskemu programu podeljena za nedoločen čas.

Za programe, ki izobražujejo za regulirane poklice, si mora Nacionalna agencija Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu v postopku akreditacije pridobiti soglasje ministrstva, v katerega pristojnost sodi poklic, ki ga bo pridobil diplomant.

Z akreditacijo pri Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu študijski programi postanejo javnoveljavni. Visokošolski zavodi jih javno objavijo najkasneje do razpisa za vpis.

Visokošolski zavod obvezne sestavine študijskih programov spreminja sam po postopku, po katerem sprejema študijske programe. po predhodni odobritvi Nacionalne agencije Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu.

Z namero o spremembi obveznih sestavin študijskih programov visokošolski zavod seznani Nacionalno agencijo Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu, ki o predlogu sprememb presoja v 60 dneh od njegovega prejema, in sicer na način, ki ga sama določi.

O spremembah obveznih sestavin študijskih programov visokošolski zavod seznani Nacionalno agencijo Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu v 30 dneh od njihovega sprejema, in sicer na način, ki ga ta določi. Spremembe obveznih sestavin visokošolski zavod tudi javno objavi na svoji spletni strani.

Spremembe obveznih sestavin študijskih programov iz četrtega odstavka tega člena začnejo veljati z naslednjim študijskim letom, če so sprejete na pristojnih organih visokošolskega zavoda in poslane Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu pred objavo razpisa za vpis, v primeru javnih visokošolskih zavodov pa pred pridobitvijo soglasja iz sedmega odstavka 40. člena tega zakona. in potrjene na Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu pred sprejemom razpisa za vpis.

Javnoveljavni so tudi študijski programi, akreditirani v državah članicah Evropske unije, ki jih izvaja mednarodna zveza univerz iz drugega odstavka 10.a člena tega zakona, če imajo njihove diplome v državi akreditacije naravo javne listine, dajejo v tej državi javnoveljavno stopnjo izobrazbe ter javnoveljavni naslov in jih v državi akreditacije izvajajo akreditirane organizacije. Programi morajo biti priglašeni Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu. K vlogi za priglasitev je potrebno priložiti pozitivno mnenje vsaj enega visokošolskega zavoda, ki izpolnjuje pogoje o klasifikacijah iz prvega odstavka 10.a člena tega zakona, ki ima sedež v Republiki Sloveniji in ki izvaja po vrsti izobrazbe, obsegu in vsebini primerljiv študijski program. V mnenju se ugotovi enakovrednost v tujini pridobljenega strokovnega oziroma znanstvenega naslova slovenskemu strokovnemu oziroma znanstvenemu naslovu.

Nacionalna agencija Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu prizna javnoveljavnost tudi študijskim programom, akreditiranim v drugih državah, če so izpolnjeni pogoji iz prejšnjega odstavka.«.

K 9. členu:

Nimamo pripomb.

K 10. členu:

Nimamo pripomb.

K 11. členu:

Nimamo pripomb.

K 12. členu:

Nimamo pripomb.

K 13. členu:

13. člen se spremeni tako, da se glasi:

»40. člen se spremeni tako, da se glasi:

Vpis v študijske programe z javno veljavnostjo se opravi na podlagi javnega razpisa najpozneje do 30. septembra. Iz upravičenih razlogov, ki jih določi pristojni organ visokošolskega zavoda pa najpozneje do 30. oktobra, če tako na podlagi prošnje kandidata odloči pristojni organ visokošolskega zavoda. Za študenta, ki se po prvem vpisu v prvi letnik študijskega programa izpiše do 15. oktobra v študijskem letu, v katerem se je vpisal, se šteje, da se v ta študijski program ni vpisal.

Vsi kandidati morajo oddati elektronsko prijavo za vpis prek spletnega portala eVŠ.

Razpise za vpis v dodiplomske študijske programe visokošolski zavodi objavijo najmanj šest mesecev pred začetkom novega študijskega leta. Razpis za vpis v dodiplomske študijske programe in enovite magistrske študijske programe, ki jih izvajajo javni in koncesionirani visokošolski zavodi, je skupen.

Razpisi za vpis v podiplomske študijske programe se objavijo najmanj šest mesecev pred začetkom novega študijskega leta.

Ne glede na tretji in četrti odstavek tega člena se lahko za študente, vpisane v študijski program, ki mu je akreditacija prenehala, dodatni razpis za vpis objavi do 15. oktobra tekočega študijskega leta.

Razpis za vpis obsega:

- ime visokošolskega zavoda in njegov naslov,

- ime študijskega programa,

- kraj izvajanja študijskega programa,

- trajanje študija,

- pogoje za vpis in merila za izbiro kandidatov v primeru omejitve vpisa,

- pogoje in merila za napredovanje v višji letnik, s posebnim zaznamkom, če so za dokončanje študija zahtevane posebne psiho-fizične lastnosti,

- predvideno število prostih vpisnih mest,

- postopke in roke za prijavo na razpis in za izvedbo vpisa.

O vsebini razpisa si morata javni visokošolski zavod in koncesionirani visokošolski zavod pred objavo pridobiti soglasje Vlade Republike Slovenije.

Postopke in roke iz zadnje alineje šestega odstavka tega člena ter način objave razpisa določi minister, pristojen za visoko šolstvo.«.«

Obrazložitev:

Predlagamo, da mora biti iz razpisa razvidno, če so za vpis ali dokončanje študija potrebne posebne psihofizične lastnosti, ki se med drugim izkazujejo z zdravniškimi potrdili ali spričevali. Namen tega je informiranje študentov s posebnimi potrebami o morebitnih omejitvah pri študiju, povezanih z nekaterimi oblikami invalidnosti. Trenutno so zabeleženi le programi, kjer je to zahtevano kot pogoj za vpis, ne pa tudi kasneje tekom študija, kar se je v praksi pogosto izkazalo kot precejšnja ovira za določene skupine študentov, ki ne morejo npr. opraviti vaj, terenski vaj ali drugih obveznosti, določenih s študijskim programom, zaradi določene oblike invalidnosti.

Prav tako pa bi želeli komentirati tudi 5. odstavek predlaganega člena, ki govori o dodatnem razpisu za študente programov, ki jim je potekla akreditacija. To je že v osnovi neroden zapis, saj novela predvideva, da bodo programi dobili akreditacijo za nedoločen čas in bo akreditacija programa potekla le, če bo potekla tudi akreditacija zavoda. Pa vendarle: Ob dikciji o dodatnem razpisu za študente iz ne-akreditiranih programov želimo opozoriti, da to dejansko ne pomeni sistemske rešitve potencialno nastalih situacij. Ponazorimo s primeri:

P1: Zavod abc izvaja več programov, na katerih skupno študira 1.000 študentov. Zaradi izgube akreditacije zavoda ali pa posameznih programov je tako potrebno premestiti 1.000 študentov. Na sorodnem področju deluje 5 manjših zavodov, ki lahko – tudi ob dodatnem razpisu – zagotovijo pogoje, da vsaj pod minimalnimi standardi kakovosti sprejmejo na svoje programe vsak še po 20 študentov. Prepišemo torej 100 od 1000 študentov. Kaj se zgodi z razliko? Tudi dodatni razpis izziva ne reši, saj zavodi ne morejo razpisati npr. 5x večjega števila mest za študente, kot jih lahko dejansko kakovostno izobražujejo na primerljivih programih.

P2: Zavod 123 izvaja program xyxy s področja qyqy in program xyxy izgubi akreditacijo; prepisati je potrebno 20 študentov. Zavod 987 izvaja podoben program s področja qyqyq in lahko sprejme teh 20 študentov, ampak: ima drugačne vpisne pogoje, kot jih je imel njihov prvi zavod (123) oz. program xyxy, recimo da teh pogojev ne izpolnjujejo. Prav tako ima novi program drugačen predmetnik in pogoje za napredovanje v višje letnike, ki jih »novi študenti« ne izpolnijo. Kaj v tem primeru: se jih lahko vseeno vpiše? Tako so matični študenti posredno oškodovani, ker se je nekdo drug vpisal pod manj zahtevnimi pogoji. V kateri letnik jih vpišemo – recimo, da so na matičnem zavodu redno napredovali do 3. letnika, nov zavod 987 pa jim ne more vsega priznati, sladno s svojim programom. A se jim to spregleda in se priznajo krediti v celoti, četudi ni vsebinskega ujemanja? Ali jim ima zavod 987 pravico določiti diferencialne izpite (četudi imajo ustrezno števili ECTS, ni pa npr. vsebinskega ujemanja)? Ali jim ima pravico to tudi zaračunati ali bi v tem primeru to pokrila država? P3: Zavod 456 izvaja program s področja, ki ga ne pokriva noben drug zavod v Sloveniji. Kaj sledi?

Ob tem izražamo skrb, da se bodo zgolj zato, ker ni možnosti za ustrezen prepis študentov, izvajali tudi programi, ki ne bodo izpolnjevali niti minimalnih standardov kakovosti.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

Besedilo 40. člena se spremeni tako, da se glasi:

»Vpis v študijske programe z javno veljavnostjo se opravi na podlagi javnega razpisa najpozneje do 30. septembra. Iz upravičenih razlogov, ki jih določi pristojni organ visokošolskega zavoda, pa najpozneje do 30. oktobra, če tako na podlagi prošnje kandidata odloči pristojni organ visokošolskega zavoda. Za študenta, ki se po prvem vpisu v prvi letnik študijskega programa izpiše do 15. oktobra v študijskem letu, v katerem se je vpisal, se šteje, da se v ta študijski program ni vpisal.

Vsi kandidati morajo oddati elektronsko prijavo za vpis prek spletnega portala eVŠ.

Razpise za vpis v dodiplomske študijske programe visokošolski zavodi objavijo najmanj šest mesecev pred začetkom novega študijskega leta. Razpis za vpis v dodiplomske študijske programe in enovite magistrske študijske programe, ki jih izvajajo javni in koncesionirani visokošolski zavodi, je skupen.

Razpisi za vpis v podiplomske študijske programe se objavijo najmanj šest mesecev pred začetkom novega študijskega leta.

Ne glede na tretji in četrti odstavek tega člena se lahko za študente, vpisane v študijski program, ki mu je akreditacija prenehala, dodatni razpis za vpis v druge javnoveljavne študijske programe objavi do 15. oktobra tekočega študijskega leta.

Razpis za vpis obsega:

- ime visokošolskega zavoda in njegov naslov,

- ime študijskega programa,

- kraj izvajanja študijskega programa,

- trajanje študija,

- pogoje za vpis in merila za izbiro kandidatov v primeru omejitve vpisa,

- pogoje in merila za napredovanje v višji letnik, s posebnim zaznamkom, če so za dokončanje študija zahtevane posebne psiho-fizične lastnosti,

- predvideno število prostih vpisnih mest,

- postopke in roke za prijavo na razpis in za izvedbo vpisa.

O vsebini razpisa si morata javni visokošolski zavod in koncesionirani visokošolski zavod pred objavo pridobiti soglasje Vlade Republike Slovenije.

Postopke in roke iz sedme alineje šestega odstavka tega člena ter način objave razpisa določi minister, pristojen za visoko šolstvo.«.

K 14. členu:

14. člen se spremeni tako, da se glasi:

V 51.f členu se peta in šesta alineja spremenita tako, da se glasita:

»- izvaja akreditacije visokošolskih zavodov, akreditacije sprememb visokošolskih zavodov ter prve akreditacije študijskih programov,

- izdaja soglasja k spremembam obveznih sestavin študijskih programov.

Za deseto alinejo se dodata novi enajsta in dvanajsta alineja, ki se glasita:

»-vodi javno dostopno evidenco pogodb za izvajanje visokošolskega transnacionalnega izobraževanja,

- posreduje ministrstvu, pristojnemu za visoko šolstvo, podatke za vpis v eVŠ iz 81.č in 81.d člena tega zakona,«.

Dosedanja enajsta do šestnajsta alineja postanejo trinajsta do osemnajsta alineja.

V novi petnajsti alineji se besedilo »smernicami in« nadomesti z besedilom »standardi.«.«

Obrazložitev:

Kot pri členu 8.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

V 51.f členu se peta in šesta alineja spremenita tako, da se glasita:

»- izvaja akreditacije visokošolskih zavodov, akreditacije sprememb visokošolskih zavodov ter prve akreditacije študijskih programov,

- preveri spremembe obveznih sestavin študijskih programov in v primeru večjih pomanjkljivosti oziroma neskladnosti ukrepa v skladu z a51.t členom tega zakona,«.

- izdaja soglasja k spremembam obveznih sestavin študijskih programov.

Za deseto alinejo se dodata novi enajsta in dvanajsta alineja, ki se glasita:

»- vodi javno dostopno evidenco pogodb za izvajanje visokošolskega transnacionalnega izobraževanja,

- posreduje ministrstvu, pristojnemu za visoko šolstvo, podatke za vpis v eVŠ iz 81.č in 81.d člena tega zakona,«.

Dosedanja enajsta do šestnajsta alineja postanejo trinajsta do osemnajsta alineja.

V novi petnajsti alineji se beseda »smernicami« nadomesti z besedo »standardi«.

K 15. členu:

15. člen se spremeni tako, da se glasi:

»V tretjem odstavku 51.h člena se beseda »nepristranosti« nadomesti z besedo »nepristranskosti«.

V prvi alineji osmega odstavka se beseda »petih« nadomesti z besedama »treh zaporednih«.

Šesta in sedma alineja enajstega odstavka se spremenita tako, da se glasita:

»-odloča o akreditacijah visokošolskih zavodov in njihovih spremembah,

- odloča o prvih akreditacijah študijskih programov, daje soglasje k spremembam obveznih sestavin študijskih programov ter odloča o evalvacijah vzorca študijskih programov,«.

V trinajsti alineji se beseda »smernice« nadomesti z besedo »standarde«.«

Obrazložitev:

Kot pri členu 8.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

V tretjem odstavku 51.h člena se beseda »nepristranosti« nadomesti z besedo »nepristranskosti«.

V prvi alineji osmega odstavka se beseda »petih« nadomesti z besedama »treh zaporednih«.

Šesta in sedma alineja enajstega odstavka se spremenita tako, da se glasita:

»- odloča o akreditacijah visokošolskih zavodov in njihovih spremembah,

- odloča o akreditacijah študijskih programov, daje soglasje k spremembam obveznih sestavin študijskih programov ter odloča o in evalvacijah vzorca študijskih programov,«.

V trinajsti alineji se beseda »smernice« nadomesti z besedo »standarde«.

K 16. členu:

16. člen se spremeni tako, da se glasi:

»51.o člen se spremeni tako, da se glasi:

Izpolnjevanje pogojev za ustanovitev visokošolskega zavoda, izvajanje visokošolske dejavnosti in kakovost visokošolskih zavodov in študijskih programov agencija preverja v postopkih akreditacije in zunanje evalvacije.

Akreditacije v visokem šolstvu so:

- prva akreditacija visokošolskega zavoda,

- prva akreditacija študijskega programa,

- podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda in

- akreditacija sprememb visokošolskega zavoda iz prvega odstavka a51.s člena tega zakona.

Zunanje evalvacije so:

- redna evalvacija visokošolskega zavoda,

- izredna evalvacija visokošolskega zavoda,

- izredna evalvacija študijskega programa,

- evalvacija vzorca študijskih programov.

Prva in vsaka podaljšana akreditacija se visokošolskemu zavodu podeli za največ pet let. Če se odločitev o podaljšanju akreditacije sprejme pred potekom veljavne akreditacije visokošolskega zavoda, začne rok veljavnosti akreditacije teči znova. Šteje se, da veljavnost akreditacije poteče z zaključkom študijskega leta, v katerem se izteče obdobje podeljene akreditacije.

Akreditacija visokošolskega zavoda preneha, če:

- je izbrisan iz sodnega registra,

- mu ni bila podaljšana akreditacija,

- ni vložil vloge za podaljšanje akreditacije v roku iz šestega odstavka 14. člena tega zakona,

- svet agencije tako odloči v postopku izredne evalvacije visokošolskega zavoda.

Akreditacija študijskega programa preneha, če:

- je prenehala akreditacija visokošolskega zavoda zaradi razlogov, določenih v prejšnjem odstavku tega člena,

- svet agencije tako odloči v postopku izredne evalvacije študijskega programa ali visokošolskega zavoda,

- to zahteva visokošolski zavod,

- svet agencije tako odloči ob postopku evalvacije visokošolskega zavoda.«.«

Obrazložitev:

Člen predvideva izredno evalvacijo visokošolskega zavoda, nadalje pa izpušča možnost prenehanja akreditacije visokošolskega zavoda v primeru izredne evalvacije, zato smo to dopolnili.

Nadalje predagamo, da se zapiše, da akreditacija programa lahko prav tako preneha, če svet tako odloči v postopku evalvacije zavoda - s tem določimo možnost, da lahko ob redni evalvaciji zavoda posameznim programom akreditacije ne podelimo, kar je bilo tudi strinjanje v razpravah delovne skupine za pripravo novele.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

Besedilo 51.o člena se spremeni tako, da se glasi:

»Izpolnjevanje pogojev za ustanovitev visokošolskega zavoda, izvajanje visokošolske dejavnosti in kakovost visokošolskih zavodov in študijskih programov agencija preverja v postopkih akreditacije in zunanje evalvacije.

Akreditacije v visokem šolstvu so:

- prva akreditacija visokošolskega zavoda,

- prva akreditacija študijskega programa,

- podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda in

- akreditacija sprememb visokošolskega zavoda iz prvega odstavka a51.š člena tega zakona.

Zunanje evalvacije so:

- redna evalvacija visokošolskega zavoda,

- izredna evalvacija visokošolskega zavoda,

- izredna evalvacija študijskega programa,

- evalvacija vzorca študijskih programov.

Prva in vsaka podaljšana akreditacija se visokošolskemu zavodu podeli za največ pet let. Če se odločitev o podaljšanju akreditacije sprejme pred potekom veljavne akreditacije visokošolskega zavoda, začne rok veljavnosti akreditacije teči znova. Šteje se, da veljavnost akreditacije poteče z zaključkom študijskega leta, v katerem se izteče obdobje podeljene akreditacije.

Akreditacija visokošolskega zavoda preneha, če:

- je izbrisan iz sodnega registra,

- mu ni bila podaljšana akreditacija,

- ni vložil vloge za podaljšanje akreditacije v roku iz petega odstavka 14. člena tega zakona

- svet agencije tako odloči v postopku izredne evalvacije visokošolskega zavoda.

Akreditacija študijskega programa preneha, če:

- je prenehala akreditacija visokošolskega zavoda zaradi razlogov, določenih v prejšnjem odstavku tega člena

- svet agencije tako odloči v postopku izredne evalvacije študijskega programa ali visokošolskega zavoda,

- to zahteva visokošolski zavod,

- svet agencije tako odloči ob postopku evalvacije visokošolskega zavoda.«.«

K 17. členu:

Nimamo pripomb.

K 18. členu:

18. člen se spremeni tako, da se glasi:

»51.r člen se spremeni tako, da se glasi:

»51.r člen

(podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda)

Postopek za podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda se začne z vložitvijo vloge visokošolskega zavoda v skladu z določbo šestega odstavka 14. člena tega zakona, nadaljuje z zunanjo evalvacijo ter konča z odločitvijo o podaljšanju akreditacije. Zunanjo evalvacijo izvede skupina strokovnjakov, ki jo imenuje svet agencije.

Zunanjo evalvacijo praviloma sestavljata dva večdnevna obiska visokošolskega zavoda. Število članov v skupini strokovnjakov ter število dni posameznega obiska agencija določi glede na velikost visokošolskega zavoda in število študijskih programov, ki jih izvaja. Temelj za zunanjo evalvacijo je samoevalvacijsko poročilo visokošolskega zavoda.

Skupina strokovnjakov opravi prvi obisk in pripravi poročilo o ugotovitvah z morebitnimi predlogi za natančnejšo presojo posameznih področij delovanja zavoda na drugem obisku, povezano predvsem z organizacijo, izvedbo, spreminjanjem in samoevalvacijo določenih študijskih programov, najpozneje v treh mesecih od svojega imenovanja. Poročilo o ugotovitvah v enem mesecu od njegovega prejema obravnava svet agencije in odloči o predlogih za drugi obisk.

Drugi obisk skupina strokovnjakov opravi praviloma tri mesece po odločitvi sveta agencije o predlogih zanj. Na njem podrobneje in poglobljeno presoja področja delovanja zavoda oziroma študijske programe, ki jih je s sklepom določil svet agencije. Skupina strokovnjakov svoje ugotovitve predstavi visokošolskemu zavodu zadnji dan obiska. Visokošolski zavod se lahko po predstavitvi ugotovitev izreče o njih oziroma pojasni stanje. Skupina strokovnjakov morebitne pripombe zavoda upošteva pri pripravi evalvacijskega poročila.

Skupina strokovnjakov mesec dni po drugem obisku pripravi evalvacijsko poročilo na podlagi presoje samoevalvacijskega poročila visokošolskega zavoda in druge dokumentacije, ki jo natančno določi agencija, ter ugotovitev na obisku visokošolskega zavoda. Evalvacijsko poročilo se pošlje visokošolskemu zavodu, ki lahko nanj poda svoje pripombe v enem mesecu od njegovega prejema. Če visokošolski zavod v roku ne poda pripomb na evalvacijsko poročilo, to postane končno. Če visokošolski zavod poda pripombe na evalvacijsko poročilo, skupina strokovnjakov po presoji utemeljenosti pripomb najkasneje v enem mesecu od prejema pripomb pripravi končno evalvacijsko poročilo.

Evalvacijsko poročilo vsebuje presojo izpolnjevanja meril za akreditacijo ter zunanjo evalvacijo visokošolskega zavoda in druge sestavine, ki jih natančneje določi svet agencije.

Samoevalvacijsko poročilo visokošolskega zavoda in končno evalvacijsko poročilo skupine strokovnjakov se predložita svetu agencije v enem mesecu od priprave končnega evalvacijskega poročila. Svet agencije v treh mesecih od prejema dokumentacije odloči o podaljšanju akreditacije visokošolskega zavoda, pri čemer ne upošteva morebitnih pripomb ali novih dokazil visokošolskega zavoda, poslanih agenciji po izdaji končnega poročila skupine strokovnjakov, v katerem se opredeli do vseh pripomb vlagatelja.

Svet agencije v postopku podaljšanja akreditacije visokošolskega zavoda sprejme eno izmed naslednjih odločitev:

- podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let,

- podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za krajše obdobje, ki ne sme biti daljše od treh let,

- odloči o prenehanju akreditacije enega ali več študijskih programov, ki jih visokošolski zavod izvaja, ali

- ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda.

Svet agencije sprejme odločitev iz druge alineje prejšnjega odstavka, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti ter mu naloži rok za njihovo odpravo.

Svet agencije ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti v celotnem obdobju od zadnje akreditacije. Svet agencije odloči o prenehanju akreditacije posameznega študijskega programa, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri izvajanju programa, glede na navedbe ob akreditaciji ali če morebitne spremembe obveznih sestavin študijskega programa niso v skladu s tem zakonom oz. se program ne izvaja v skladu s tem, za kar je bil akreditiran.

Po poteku roka iz desetega odstavka tega člena svet agencije ponovno opravi evalvacijo, na podlagi katere podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let, če niso ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti. Če so te ugotovljene, lahko:

- ponovno podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za krajše obdobje, ki ne sme biti daljše od treh let, ter mu naloži rok za njihovo odpravo ali

- ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda, če so bile ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti v celotnem obdobju podaljšanja akreditacije za krajše obdobje.

Po poteku roka iz prejšnjega odstavka svet agencije tretjič opravi evalvacijo, na podlagi katere lahko podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let ali je ne podaljša, če so ponovno ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistema zagotavljanja njegove kakovosti.

Če svet agencije ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda, veljavnost akreditacije poteče z zaključkom študijskega leta, v katerem postane odločitev sveta agencije dokončna.«.«

Obrazložitev:

Kot pri členu 16.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

51.r. člen se spremeni tako, da se glasi:

»51.r člen

(podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda)

Postopek za podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda se začne z vložitvijo vloge visokošolskega zavoda v skladu z določbo petega odstavka 14. člena tega zakona, nadaljuje z zunanjo evalvacijo ter konča z odločitvijo o podaljšanju akreditacije. Zunanjo evalvacijo izvede skupina strokovnjakov, ki jo imenuje svet agencije.

Zunanjo evalvacijo praviloma sestavljata dva večdnevna obiska visokošolskega zavoda. Število članov v skupini strokovnjakov ter število dni posameznega obiska agencija določi glede na velikost visokošolskega zavoda in število študijskih programov, ki jih izvaja. Temelj za zunanjo evalvacijo je samoevalvacijsko poročilo visokošolskega zavoda.

Skupina strokovnjakov opravi prvi obisk in pripravi poročilo o ugotovitvah z morebitnimi predlogi za natančnejšo presojo posameznih področij delovanja zavoda na drugem obisku, povezano predvsem z organizacijo, izvedbo, spreminjanjem in samoevalvacijo določenih študijskih programov, v treh mesecih od svojega imenovanja. Poročilo o ugotovitvah v enem mesecu od njegovega prejema obravnava svet agencije in odloči o predlogih za drugi obisk.

Drugi obisk skupina strokovnjakov opravi praviloma tri mesece po odločitvi sveta agencije o predlogih zanj. Na njem podrobneje in poglobljeno presoja področja delovanja zavoda oziroma študijske programe, ki jih je s sklepom določil svet agencije. Skupina strokovnjakov svoje ugotovitve predstavi visokošolskemu zavodu zadnji dan obiska. Visokošolski zavod se lahko po predstavitvi ugotovitev izreče o njih oziroma pojasni stanje. Skupina strokovnjakov morebitne pripombe zavoda upošteva pri pripravi evalvacijskega poročila.

Skupina strokovnjakov mesec dni po drugem obisku pripravi evalvacijsko poročilo na podlagi presoje samoevalvacijskega poročila visokošolskega zavoda in druge dokumentacije, ki jo natančno določi agencija, ter ugotovitev na obisku visokošolskega zavoda. Evalvacijsko poročilo se pošlje visokošolskemu zavodu, ki lahko nanj poda svoje pripombe v enem mesecu od njegovega prejema. Če visokošolski zavod v roku ne poda pripomb na evalvacijsko poročilo, to postane končno. Če visokošolski zavod poda pripombe na evalvacijsko poročilo, skupina strokovnjakov po presoji utemeljenosti pripomb v enem mesecu od prejema pripomb pripravi končno evalvacijsko poročilo.

Evalvacijsko poročilo vsebuje presojo izpolnjevanja meril za akreditacijo ter zunanjo evalvacijo visokošolskega zavoda in druge sestavine, ki jih natančneje določi svet agencije.

Samoevalvacijsko poročilo visokošolskega zavoda in končno evalvacijsko poročilo skupine strokovnjakov se predložita svetu agencije v enem mesecu od priprave končnega evalvacijskega poročila. Svet agencije v treh mesecih od prejema dokumentacije odloči o podaljšanju akreditacije visokošolskega zavoda, pri čemer ne upošteva morebitnih pripomb ali novih dokazil visokošolskega zavoda, poslanih agenciji po izdaji končnega poročila skupine strokovnjakov, v katerem se opredeli do vseh pripomb vlagatelja.

Svet agencije v postopku podaljšanja akreditacije visokošolskega zavoda sprejme eno izmed naslednjih odločitev:

- podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let,

- podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za krajše obdobje, ki ne sme biti daljše od treh let, ali

- odloči o prenehanju akreditacije enega ali več študijskih programov, ki jih visokošolski zavod izvaja, ali

- ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda.

Svet agencije sprejme odločitev iz druge alineje prejšnjega odstavka, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti ter mu naloži rok za njihovo odpravo.

Svet agencije ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti v celotnem obdobju od zadnje akreditacije. Svet agencije odloči o prenehanju akreditacije posameznega študijskega programa, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri izvajanju programa, glede na navedbe ob akreditaciji ali če morebitne spremembe obveznih sestavin študijskega programa niso v skladu s tem zakonom oz. se program ne izvaja v skladu s tem, za kar je bil akreditiran.

Po poteku roka iz devetega odstavka tega člena svet agencije ponovno opravi evalvacijo, na podlagi katere podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let, če niso ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti. Če so te ugotovljene, lahko:

- ponovno podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za krajše obdobje, ki ne sme biti daljše od treh let, ter mu naloži rok za njihovo odpravo ali

- ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda, če so bile ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti v celotnem obdobju podaljšanja akreditacije za krajše obdobje.

Po poteku roka iz prejšnjega odstavka svet agencije tretjič opravi evalvacijo, na podlagi katere lahko podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let ali je ne podaljša, če so ponovno ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistema zagotavljanja njegove kakovosti.

Če svet agencije ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda, veljavnost akreditacije poteče z zaključkom študijskega leta, v katerem postane odločitev sveta agencije dokončna.«.

K 19. členu:

Nimamo pripomb.

K 20. členu:

Nimamo pripomb.

K 21. členu:

21. člen se spremeni tako, da se glasi:

»51.š člen

(izredna evalvacija visokošolskih zavodov)

O izvedbi izredne evalvacije visokošolskega zavoda odloči svet agencije.

Postopek izredne evalvacije visokošolskega zavoda poteka po enakem postopku kot podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda z naslednjimi izjemami:

- postopek izredne evalvacije visokošolskega zavoda začne agencija na lastno pobudo ali na podlagi prejete pobude za izvedbo izredne evalvacije, kadar upravičeno sumi o večjih pomanjkljivostih oziroma neskladnostih pri delovanju visokošolskega zavoda oziroma sistemu zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda;

- pred uvedbo postopka agencija pozove visokošolski zavod, da se izjasni o navedbah v prejeti pobudi iz prejšnje alineje, ne da bi razkrila identiteto prijavitelja; visokošolski zavod se lahko izjasni v enem mesecu od prejema poziva za izjasnitev;

- po izteku roka iz prejšnje alineje svet agencije sprejme odločitev o izvedbi izredne evalvacije visokošolskega zavoda; s sklepom o začetku postopka izredne evalvacije agencija seznani visokošolski zavod ter sklep javno objavi na svoji spletni strani; pritožba zoper sklep ni mogoča.

Svet agencije po izvedenem postopku izredne evalvacije visokošolskega zavoda sprejme eno od naslednjih odločitev:

- podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let,

- podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za krajše obdobje, ki ne sme biti daljše od treh let,

- odvzame akreditacijo visokošolskemu zavodu, pri čemer odločitev nastopi z začetkom naslednjega študijskega leta po tem, v katerem je bila izvedena izredna evalvacija, ne glede na obdobje, za katero je bila podejena akreditacija.

Svet agencije sprejme odločitev iz druge alineje prejšnjega odstavka tega člena, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti, ter mu naloži rok za njihovo odpravo.

Svet agencije sprejme odločitev iz tretje alineje tretjega odstavka tega člena, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti v celotnem obdobju od zadnje akreditacije.

Po poteku roka za odpravo ugotovljenih večjih pomanjkljivosti ali neskladnosti iz četrtega odstavka tega člena svet agencije ponovno opravi evalvacijo, na podlagi katere lahko podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let, če niso ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti. Če so te ugotovljene, lahko:

- ponovno podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za krajše obdobje, ki ne sme biti daljše od treh let, ter mu naloži rok za njihovo odpravo,

- odvzame akreditacijo posameznega študijskega programa, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu kakovosti visokošolskega zavoda v celotnem obdobju podaljšanja akreditacije za krajše obdobje ali

- odvzame akreditacijo visokošolskemu zavodu, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti v celotnem obdobju podaljšanja akreditacije za krajše obdobje, pri čemer odločitev nastopi z začetkom naslednjega študijskega leta po tem, v katerem je bila izvedena izredna evalvacija, ne glede na obdobje, za katero je bila podejena akreditacija.

Po poteku ponovnega roka svet agencije tretjič opravi evalvacijo, na podlagi katere lahko:

- podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let,

- odvzame akreditacijo posameznega študijskega programa, če so spet ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu kakovosti visokošolskega zavoda,

- odvzame akreditacijo visokošolskemu zavodu, če so ponovno ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti, pri čemer odločitev nastopi z začetkom naslednjega študijskega leta po tem, v katerem je bila izvedena izredna evalvacija, ne glede na obdobje, za katero je bila podejena akreditacija..«.

Obrazložitev:

Če so pri izredni evalvaciji zavoda ugotovljene večje nepravilnosti, mora imeti agencija možnost, da zavodu (ali posameznemu programu, če se ugotovitve nanašajo na program) akreditacijo odvzame, pri čemer to nastopi takoj oz. s pričetkom novega študijskega leta, med tem ko o, da akreditacije »ne podaljša« (kar je dikcija predloga) pomeni, da bo tak zavod (program) deloval vse do izteka akreditacije, kar lahko pomeni tudi še 4 leta po sprejetih ugotovitvah. Tega pa ne smemo dopustiti, saj gre v primeru takih odločitev za take kršitve, da tak zavod (program) ne more in ne sme izobraževati študentov.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

51.š člen se spremeni tako, da se glasi:

»51.š člen

(izredna evalvacija visokošolskih zavodov)

O izvedbi izredne evalvacije visokošolskega zavoda odloči svet agencije.

Postopek izredne evalvacije visokošolskega zavoda poteka po enakem postopku kot podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda z naslednjimi izjemami:

- postopek izredne evalvacije visokošolskega zavoda začne agencija na lastno pobudo ali na podlagi prejete pobude za izvedbo izredne evalvacije, kadar upravičeno sumi o večjih pomanjkljivostih oziroma neskladnostih pri delovanju visokošolskega zavoda oziroma sistemu zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda;

- pred uvedbo postopka agencija pozove visokošolski zavod, da se izjasni o navedbah v prejeti pobudi iz prejšnje alineje, ne da bi razkrila identiteto prijavitelja; visokošolski zavod se lahko izjasni v enem mesecu od prejema poziva za izjasnitev;

- po izteku roka iz prejšnje alineje svet agencije sprejme odločitev o izvedbi izredne evalvacije visokošolskega zavoda; s sklepom o začetku postopka izredne evalvacije agencija seznani visokošolski zavod ter sklep javno objavi na svoji spletni strani; pritožba zoper sklep ni mogoča.

Svet agencije po izvedenem postopku izredne evalvacije visokošolskega zavoda sprejme eno od naslednjih odločitev:

- podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let,

- podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za krajše obdobje, ki ne sme biti daljše od treh let,

- ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda.

- odvzame akreditacijo visokošolskemu zavodu, pri čemer odločitev nastopi z začetkom naslednjega študijskega leta po tem, v katerem je bila izvedena izredna evalvacija, ne glede na obdobje, za katero je bila podejena akreditacija.

Svet agencije sprejme odločitev iz druge alineje prejšnjega odstavka tega člena, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti, ter mu naloži rok za njihovo odpravo.

Svet agencije sprejme odločitev iz tretje alineje tretjega odstavka tega člena, ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti v celotnem obdobju od zadnje akreditacije.

Po poteku roka za odpravo ugotovljenih večjih pomanjkljivosti ali neskladnosti iz četrtega odstavka tega člena svet agencije ponovno opravi evalvacijo, na podlagi katere lahko podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let, če niso ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti. Če so te ugotovljene, lahko:

- ponovno podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za krajše obdobje, ki ne sme biti daljše od treh let, ter mu naloži rok za njihovo odpravo,

- odvzame akreditacijo posameznega študijskega programa, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu kakovosti visokošolskega zavoda v celotnem obdobju podaljšanja akreditacije za krajše obdobje ali

- odvzame akreditacijo visokošolskemu zavodu, ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti v celotnem obdobju podaljšanja akreditacije za krajše obdobje, pri čemer odločitev nastopi z začetkom naslednjega študijskega leta po tem, v katerem je bila izvedena izredna evalvacija, ne glede na obdobje, za katero je bila podejena akreditacija.

Po poteku ponovnega roka svet agencije tretjič opravi evalvacijo, na podlagi katere lahko:

- podaljša akreditacijo visokošolskega zavoda za obdobje petih let,

- odvzame akreditacijo študijskega programa, če so spet ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu kakovosti visokošolskega zavoda,

- ne podaljša akreditacije visokošolskega zavoda odvzame akreditacijo visokošolskemu zavodu, če so ponovno ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri delovanju visokošolskega zavoda ali sistemu zagotavljanja njegove kakovosti, pri čemer odločitev nastopi z začetkom naslednjega študijskega leta po tem, v katerem je bila izvedena izredna evalvacija, ne glede na obdobje, za katero je bila podejena akreditacija.

K 22. členu:

22. člen se spremeni tako, da se glasi:

Za 51.š členom se dodajo novi a51.t, b51.t in c51.t členi, ki se glasijo:

»a51.t člen

(izredna evalvacija študijskega programa)

O izvedbi izredne evalvacije študijskega programa odloči svet agencije.

Postopek izredne evalvacije študijskega programa začne agencija, kadar upravičeno sumi o večjih pomanjkljivostih oziroma neskladnostih pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistema zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda, in sicer na lastno pobudo ali na podlagi prejete pobude za izvedbo izredne evalvacije.

Pred uvedbo postopka agencija pozove visokošolski zavod, da se izjasni o navedbah v prejeti pobudi iz prejšnjega odstavka, ne da bi razkrila identiteto prijavitelja. Visokošolski zavod se lahko izjasni v enem mesecu od prejema poziva za izjasnitev.

Po izteku roka iz prejšnjega odstavka svet agencije sprejme odločitev o izvedbi izredne evalvacije študijskega programa. S sklepom o začetku postopka izredne evalvacije agencija seznani visokošolski zavod ter sklep javno objavi na svoji spletni strani. Pritožba zoper sklep ni mogoča.

Svet agencije po izvedenem postopku izredne evalvacije študijskega programa sprejme eno od naslednjih odločitev:

- izda pozitivno mnenje o študijskem programu;

- izda mnenje s pridržkom;

- odvzame akreditacijo študijskega programa.

Svet agencije sprejme odločitev iz druge alineje prejšnjega odstavka, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda, ter mu naloži rok za njihovo odpravo, ki ne sme biti daljši od treh let.

Svet agencije odvzame akreditacijo študijskega programa, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti iz šestega odstavka tega člena v celotnem obdobju trajanja študijskega programa.

Po poteku roka za odpravo ugotovljenih večjih pomanjkljivosti ali neskladnosti iz šestega odstavka tega člena svet agencije ponovno opravi evalvacijo, na podlagi katere lahko izda pozitivno mnenje o študijskem programu, če niso ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda. Če so te ugotovljene, lahko:

- ponovno izda mnenje s pridržkom, ter visokošolskemu zavodu naloži rok za odpravo pomanjkljivosti oziroma neskladnosti, ki ne sme biti daljši od treh let ali

- odvzame akreditacijo študijskega programa, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda v celotnem obdobju, za katerega je izdal mnenje s pridržkom.

Po poteku roka iz prve alineje prejšnjega odstavka svet agencije tretjič opravi evalvacijo, na podlagi katere lahko:

- izda pozitivno mnenje o študijskem programu;

- odvzame akreditacijo študijskega programa, če so ponovno ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda.

b51.t člen

(odvzem akreditacije študijskega programa)

V primeru odvzema akreditacije študijskega programa iz druge alineje šestega odstavka in druge alineje sedmega odstavka 51.š člena ter tretje alineje petega odstavka, druge alineje osmega odstavka in druge alineje devetega odstavka a51.t člena tega zakona, visokošolski zavod z naslednjim študijskim letom za ta študijski program ne sme več razpisati vpisnih mest za vpis v prvi letnik ali po merilih za prehode v višji letnik.

c51.t člen

(evalvacija vzorca študijskih programov)

Agencija izvaja letne evalvacije vzorca študijskih programov z namenom svetovanja visokošolskim zavodom pri zagotavljanju kakovosti študijskih programov.

Vzorec študijskih programov določi svet agencije. Visokošolski zavodi lahko podajo predlog za vključitev posameznih študijskih programov v vzorec.

Evalvacija vzorca študijskih programov je določena v letnem načrtu agencije tako, da je vsako leto v vzorcu najmanj 2% akreditiranih študijskih programov, ki se v tem letu izvajajo na visokošolskih zavodih v Republiki Sloveniji.

Agencija na spletni strani javno objavi seznam študijskih programov, ki so vključeni v vzorec za evalvacijo študijskih programov.

Postopek se začne s sklepom sveta agencije o začetku postopka evalvacije vzorca študijskih programov, ki ga svet agencije pošlje visokošolskim zavodom, ki izvajajo študijske programe. Postopek se zaključi s priporočili visokošolskim zavodom za izboljšanje kakovosti študijskega programa. Podrobnejši postopek evalvacije vzorca študijskih programov sprejme svet agencije.«.

Obrazložitev:

Drugemu odstavku b51.t člena odločno nasprotujemo, saj je izredno škodljiv za kakovost slovenskega visokošolskega prostora. Npr. če govorimo o generaciji, ki se je pravkar vpisala – torej v 1. letnik, to pomeni vsaj še 3, pa tudi do 6 let študija na programu, ki v bistvu ne bi smel biti več veljaven, saj so bile na njem ugotovljene večje nepravilnosti in hujše kršitve zakonodaje ali meril. V čem je torej smisel zagotavljanja in evalviranja kakovosti, če se lahko programi temu navkljub izvajajo. Študente moramo zavarovati, a jim hkrati zagotoviti študij na programih, ki dosegajo vsaj minimalne standarde kakovosti, kar program, ki pripelje do te odločitve zagotovo ni. Predlagamo, da se del besedila izbriše.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

Za 51.š členom se dodajo novi a51.t, b51.t in c51.t členi, ki se glasijo:

»a51.t člen

(izredna evalvacija študijskega programa)

O izvedbi izredne evalvacije študijskega programa odloči svet agencije.

Postopek izredne evalvacije študijskega programa začne agencija, kadar upravičeno sumi o večjih pomanjkljivostih oziroma neskladnostih pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistema zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda, in sicer na lastno pobudo ali na podlagi prejete pobude za izvedbo izredne evalvacije.

Pred uvedbo postopka agencija pozove visokošolski zavod, da se izjasni o navedbah v prejeti pobudi iz prejšnjega odstavka, ne da bi razkrila identiteto prijavitelja. Visokošolski zavod se lahko izjasni v enem mesecu od prejema poziva za izjasnitev.

Po izteku roka iz prejšnjega odstavka svet agencije sprejme odločitev o izvedbi izredne evalvacije študijskega programa. S sklepom o začetku postopka izredne evalvacije agencija seznani visokošolski zavod ter sklep javno objavi na svoji spletni strani. Pritožba zoper sklep ni mogoča.

Svet agencije po izvedenem postopku izredne evalvacije študijskega programa sprejme eno od naslednjih odločitev:

- izda pozitivno mnenje o študijskem programu;

- izda mnenje s pridržkom;

- odvzame akreditacijo študijskega programa.

Svet agencije sprejme odločitev iz druge alineje prejšnjega odstavka, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda, ter mu naloži rok za njihovo odpravo, ki ne sme biti daljši od treh let.

Svet agencije odvzame akreditacijo študijskega programa, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti oziroma neskladnosti iz šestega odstavka tega člena v celotnem obdobju trajanja študijskega programa.

Po poteku roka za odpravo ugotovljenih večjih pomanjkljivosti ali neskladnosti iz šestega odstavka tega člena svet agencije ponovno opravi evalvacijo, na podlagi katere lahko izda pozitivno mnenje o študijskem programu ugotovi ustreznost izvajanja študijskega programa, če niso ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda. Če so te ugotovljene, lahko:

- ponovno izda mnenje s pridržkom ugotovi delno ustreznost izvajanja študijskega programa, ter visokošolskemu zavodu naloži rok za odpravo pomanjkljivosti oziroma neskladnosti, ki ne sme biti daljši od treh let ali

- odvzame akreditacijo študijskega programa, če so ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda v celotnem obdobju, za katerega je izdal mnenje s pridržkom ugotovil delno ustreznost izvajanja študijskega programa.

Po poteku roka iz prve alineje prejšnjega odstavka svet agencije tretjič opravi evalvacijo, na podlagi katere lahko:

- izda pozitivno mnenje o študijskem programu ugotovi ustreznost izvajanja študijskega programa;

- odvzame akreditacijo študijskega programa, če so ponovno ugotovljene večje pomanjkljivosti ali neskladnosti pri organizaciji, izvajanju in spreminjanju študijskega programa ali njegovega dela oziroma sistemu zagotavljanja kakovosti visokošolskega zavoda.

b51.t člen

(odvzem akreditacije študijskega programa)

V primeru odvzema akreditacije študijskega programa iz druge alineje šestega odstavka in druge alineje sedmega odstavka 51.š člena ter tretje alineje petega odstavka, druge alineje osmega odstavka in druge alineje devetega odstavka a51.t člena tega zakona, visokošolski zavod z naslednjim študijskim letom za ta študijski program ne sme več razpisati vpisnih mest za vpis v prvi letnik ali po merilih za prehode v višji letnik.

Ne glede na določbo četrtega odstavka 32. člena tega zakona se šteje, da je študijski program iz prejšnjega odstavka javnoveljaven za obdobje od vpisa zadnje generacije v prvi letnik za čas trajanja programa, podaljšanega za eno leto, pri čemer obdobje javne veljavnosti študijskega programa ne more biti krajše od veljavnosti akreditacije.

K 23. členu:

Nimamo pripomb.

K 24. členu:

Nimamo pripomb. Zapis je bil dodan na predlog ŠOS.

K 25. členu:

25. člen se spremeni tako, da se glasi:

»Besedilo 70. člena se spremeni tako, da se glasi:

»Status študenta preneha:

- študentu, ki zaključi študijski program prve stopnje, z iztekom študijskega leta, v katerem je zaključil študij,

- študentu, ki zaključi študijski program druge stopnje,

- študentu, ki zaključi študijski program tretje stopnje,

- če študent ne zaključi študija na študijskem programu prve ali druge stopnje v 12 mesecih po zaključku zadnjega semestra,

- če študent ne zaključi študija druge stopnje po enovitem magistrskem študijskem programu v 12 mesecih po zaključku zadnjega semestra,

- če študent ne zaključi podiplomskega študija tretje stopnje v ustreznem, s statusom predpisanem roku,

- če se med študijem ne vpiše v naslednji letnik oziroma semester,

- če se izpiše,

- če je bil izključen.

Ne glede na četrto alinejo prejšnjega odstavka študentu status preneha ob zaključku zadnjega semestra, če je v času študija ponavljal letnik ali spremenil študijski program ali smer.

V primerih iz četrte, pete in sedme alineje prvega odstavka ter drugega odstavka tega člena se študentu iz upravičenih razlogov status študenta lahko tudi podaljša, vendar največ za eno leto.

Študentke matere, ki v času študija rodijo, imajo pravico do podaljšanja študentskega statusa za eno leto za vsakega živo rojenega otroka.

Ne glede na 8. alinejo prvega odstavka, študentu, ki se izpiše, ne preneha status študenta, v kolikor v roku sedmih dni spremeni študijski program, skladno z 2. alinejo prvega dostavka 66. člena.«.«

Obrazložitev:

Študentu, ki se prepiše v vmesnem obdobju prehajanja med programoma preneha status študenta. Ker so pravice, ki izhajajo iz statusa študenta, vezane neposredno na trajanje statusa in prenehajo ob prekinitvi (četudi je ta npr. samo za en dan), predlagamo tak zapis, ki bi študentom, ki dejansko samo zamenjajo program, omogočil ohranitev pravic iz statusa študenta.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

»Besedilo 70. člena se spremeni tako, da se glasi:

»Status študenta preneha:

- študentu, ki zaključi študijski program prve stopnje, z iztekom študijskega leta, v katerem je zaključil študij,

- študentu, ki zaključi študijski program druge stopnje,

- študentu, ki zaključi študijski program tretje stopnje,

- če študent ne zaključi študija na študijskem programu prve ali druge stopnje v 12 mesecih po zaključku zadnjega semestra,

- če študent ne zaključi študija druge stopnje po enovitem magistrskem študijskem programu v 12 mesecih po zaključku zadnjega semestra,

- če študent ne zaključi podiplomskega študija tretje stopnje v ustreznem, s statusom predpisanem roku,

- če se med študijem ne vpiše v naslednji letnik oziroma semester,

- če se izpiše,

- če je bil izključen.

Ne glede na četrto alinejo prejšnjega odstavka študentu status preneha ob zaključku zadnjega semestra, če je v času študija ponavljal letnik ali spremenil študijski program ali smer.

V primerih iz četrte, pete in sedme alineje prvega odstavka ter drugega odstavka tega člena se študentu iz upravičenih razlogov status študenta lahko tudi podaljša, vendar največ za eno leto.

Študentke matere, ki v času študija rodijo, imajo pravico do podaljšanja študentskega statusa za eno leto za vsakega živo rojenega otroka.

Ne glede na 8. alinejo prvega odstavka, študentu, ki se izpiše, ne preneha status študenta, v kolikor v roku sedmih dni spremeni študijski program, skladno z 2. alinejo prvega dostavka 66. člena.«.«

K 26. členu:

Nimamo pripomb.

K 27. členu:

27. člen se spremeni tako, da se glasi:

»Za 72. členom se dodajo novi 72.a, 72.b, 72.c, 72.č, 72.d, 72.e, 72.f, 72.g, 72.h, 72.i, 72.j, 72.k, 72.l in 72.m členi, ki se glasijo:

»72.a člen

(financiranje iz proračuna Republike Slovenije)

Iz proračuna Republike Slovenije se financirajo:

- študijska dejavnost rednega študija za prvo in drugo stopnjo (v nadaljnjem besedilu: študijska dejavnost) javnih visokošolskih zavodov in zasebnih visokošolskih zavodov za koncesionirane študijske programe,

- s študijem povezane interesne dejavnosti študentov, določene v letnem programu študentskega sveta javnega visokošolskega zavoda in zasebnega visokošolskega zavoda za koncesionirane študijske programe,

- investicije, investicijsko vzdrževanje in oprema javnih visokošolskih zavodov v skladu z 72k. členom tega zakona,

- investicije, investicijsko vzdrževanje in oprema javnih študentskih domov ter študentskih domov, ki so organizirani v okviru javnih visokošolskih zavodov v skladu z 72k. členom tega zakona,

- delovanje, investicije, investicijsko vzdrževanje in opremo Centralne tehniške knjižnice Univerze v Ljubljani v skladu z 72k. členom tega zakona,

- nacionalno pomembne naloge za področje visokega šolstva.

Iz proračuna Republike Slovenije se sofinancira tudi študij tretje stopnje na javnih visokošolskih zavodih.

Iz proračuna Republike Slovenije se lahko sofinancirajo tudi:

- razvojne naloge visokošolskih zavodov, ki izvajajo javnoveljavne študijske programe,

- druge naloge oziroma nameni, določeni z zakonom ali drugim predpisom,

- dejavnosti univerzitetnega športa.

72.b člen

(opredelitev študijske dejavnosti in določitev višine proračunskih sredstev)

Študijska dejavnost je pedagoška in z njo povezana znanstvenoraziskovalna, umetniška in strokovna dejavnost, knjižnična, informacijska, organizacijska, upravna in druga infrastrukturna dejavnost.

Sredstva za študijsko dejavnost sestavljajo sredstva za temeljni steber financiranja (v nadaljnjem besedilu: TSF) in razvojni steber financiranja (v nadaljnjem besedilu: RSF), ki se kot skupna sredstva za zavode (integralno financiranje) zagotovijo v državnem proračunu.

RSF predstavlja največ 3 % vseh sredstev, namenjenih za študijsko dejavnost v proračunu Republike Slovenije.

Proračunska sredstva za študijsko dejavnost se zagotavljajo v višini 2 % BDP.

72.c člen

(določanje sredstev TSF)

TSF je vsota letnih sredstev za temeljni steber financiranja javnih in zasebnih visokošolskih zavodov za koncesionirane študijske programe (v nadaljnjem besedilu: TSF-Z).

TSF sredstva se delijo na fiksna TSF sredstva (v nadaljnjem besedilu: f-TSF) in variabilna TSF sredstva (v nadaljnjem besedilu: v-TSF). TSF sredstva se delijo na f-TSF sredstva in v-TSF sredstva v skladu z 72.č in 72.d členom tega zakona, pri čemer lahko v-TSF sredstva predstavljajo največ 25 % TSF sredstev. Če v-TSF sredstva v skladu z 72.č in 72.d členom tega zakona presežejo odstotek iz prejšnjega stavka, se ustrezni del v-TSF sredstev prerazporedi v f-TSF steber.

72.č člen

(določanje sredstev f-TSF)

Sredstva za f-TSF se za prvo leto štiriletnega pogodbenega obdobja iz 72.g člena tega zakona določijo tako, da se sredstva iz zadnjega leta predhodnega pogodbenega obdobja povečajo za indeks rasti f-TSF sredstev. Indeks rasti f-TSF sredstev je enak polovici indeksa rasti proračunskih sredstev za študijsko dejavnost tekočega leta glede na obseg proračunskih sredstev za študijsko dejavnost predhodnega leta. Sredstva f-TSF se zmanjšajo za skupno vsoto zmanjšanj f-TSF sredstev zavodov v skladu z desetim odstavkom 72.e člena tega zakona glede na obseg študijske dejavnosti v tretjem in četrtem letu predhodnega pogodbenega obdobja. Ta skupna vsota zmanjšanj f-TSF sredstev zavodov se prenese v v-TSF sredstva za prvo leto pogodbenega obdobja.

V drugem letu pogodbenega obdobja so f-TSF sredstva enaka f-TSF sredstvom prvega leta pogodbenega obdobja, povečana za indeks rasti f-TSF sredstev.

V tretjem letu pogodbenega obdobja se f-TSF sredstva iz drugega leta pogodbenega obdobja povečajo za indeks rasti f-TSF sredstev, nato pa se zmanjšajo za skupno vsoto zmanjšanj f-TSF sredstev zavodov v skladu z desetim odstavkom 72.e člena tega zakona glede na obseg študijske dejavnosti v prvem in drugem letu pogodbenega obdobja. Ta skupna vsota zmanjšanj f-TSF sredstev zavodov se prenese v v-TSF sredstva za tretje leto pogodbenega obdobja.

V četrtem letu pogodbenega obdobja se f-TSF sredstva iz tretjega leta pogodbenega obdobja povečajo za indeks rasti f-TSF sredstev.

72.d člen

(določanje sredstev v-TSF)

Sredstva za v-TSF so za prvo leto pogodbenega obdobja enaka v-TSF sredstvom zadnjega leta predhodnega pogodbenega obdobja, povečana za:

- dodatna proračunska sredstva za študijsko dejavnost v tem letu brez sredstev, ki so bila porabljena za povečanje f-TSF sredstev in za povečanje RSF sredstev v tem letu,

- skupno vsoto zmanjšanj f-TSF sredstev zavodov v tem letu.

V drugem letu pogodbenega obdobja so v-TSF sredstva enaka v-TSF sredstvom prvega leta pogodbenega obdobja, povečana za dodatna proračunska sredstva za študijsko dejavnost v tem letu brez sredstev, ki so bila porabljena za povečanje f-TSF sredstev v tem letu.

V tretjem letu pogodbenega obdobja so v-TSF sredstva enaka v-TSF sredstvom drugega leta pogodbenega obdobja, povečana za:

- dodatna proračunska sredstva za študijsko dejavnost v tem letu brez sredstev, ki so bila porabljena za povečanje f-TSF sredstev v tem letu,

- skupno vsoto zmanjšanj f-TSF sredstev zavodov v tem letu.

V četrtem letu pogodbenega obdobja so v-TSF sredstva enaka v-TSF sredstvom tretjega leta pogodbenega obdobja, povečana za dodatna proračunska sredstva za študijsko dejavnost v tem letu brez sredstev, ki so bila porabljena za povečanje f-TSF sredstev v tem letu.

72.e člen

(določanje TSF sredstev zavoda)

TSF sredstva zavoda (v nadaljnjem besedilu: TSF-Z) tekočega leta so vsota fiksnega dela TSF sredstev zavoda (v nadaljnjem besedilu: f-TSF-Z) in variabilnega dela TSF sredstev zavoda (v nadaljnjem besedilu: v-TSF-Z).

V prvem letu pogodbenega obdobja se f-TSF-Z sredstva iz zadnjega leta predhodnega pogodbenega obdobja povečajo za indeks rasti f-TSF sredstev, nato pa se zmanjšajo v skladu z desetim odstavkom tega člena. Sredstva f-TSF-Z se zmanjšajo tudi če zavod po kazalnikih iz sedmega odstavka tega člena v tretjem in četrtem letu predhodnega pogodbenega obdobja izkazuje zmanjšanje študijske dejavnosti.

V drugem letu pogodbenega obdobja so f-TSF-Z sredstva enaka f-TSF-Z sredstvom prvega leta pogodbenega obdobja, povečana za indeks rasti f-TSF sredstev.

V tretjem letu pogodbenega obdobja se f-TSF-Z sredstva iz drugega leta pogodbenega obdobja povečajo za indeks rasti f-TSF sredstev, nato pa se zmanjšajo v skladu z desetim odstavkom tega člena. Sredstva f-TSF-Z se zmanjšajo tudi če zavod po kazalnikih iz sedmega odstavka tega člena v prvem in drugem letu predhodnega pogodbenega obdobja izkazuje zmanjšanje študijske dejavnosti.

V četrtem letu pogodbenega obdobja se f-TSF-Z sredstva iz tretjega leta pogodbenega obdobja povečajo za indeks rasti f-TSF sredstev.

V prvem in tretjem letu pogodbenega obdobja se v-TSF-Z sredstva določijo glede na izračun pripadajočega deleža sredstev zavoda ob upoštevanju vrednosti naslednjih kazalnikov:

- števila študentov rednega študija na študijskih programih prve stopnje brez študentov prvega letnika, in študentov rednega študija na študijskih programih druge in tretje stopnje, pomnoženih s faktorjem študijske skupine, v katero je uvrščen študijski program ob upoštevanju študijskega področja po KLASIUS-P; v kazalniku niso upoštevani študenti, ki ponavljajo letnik in študenti, ki koristijo status študenta 12 mesecev po zaključku zadnjega semestra oziroma s statutom predpisanem roku pri študijskih programih tretje stopnje;

- števila diplomantov rednega študija prve, druge in tretje stopnje, pomnoženega z leti trajanja študijskega programa in s faktorjem študijske skupine v katero je uvrščen študijski program ob upoštevanju študijskega področja po KLASIUS-P;

- deleža znanstvenih objav univerze oziroma samostojnega visokošolskega zavoda;

- deleža sredstev za raziskovalno, razvojno in tržno dejavnost;

- deleža zaposljivosti diplomantov;

- števila vseh po umetniških kriterijih habilitiranih visokošolskih učiteljev, zaposlenih na univerzi oziroma samostojnem visokošolskem zavodu.

Podrobneje se kazalniki študijske skupine in faktor študijske skupine iz prejšnjega odstavka določijo v predpisu iz 75. člena tega zakona.

V drugem letu pogodbenega obdobja so v-TSF-Z sredstva enaka v-TSF-Z sredstvom prvega leta pogodbenega obdobja, povečana za dodatna proračunska sredstva za študijsko dejavnost v tem letu brez sredstev, ki so bila porabljena za povečanje f-TSF sredstev.

V četrtem letu pogodbenega obdobja so v-TSF-Z sredstva enaka v-TSF-Z sredstvom tretjega leta pogodbenega obdobja, povečana za dodatna proračunska sredstva za študijsko dejavnost v tem letu brez sredstev, ki so bila porabljena za povečanje f-TSF sredstev.

Zavodu se sredstva za f-TSF-Z zmanjšajo:

če ne more več zagotoviti izvajanja ali ne izvaja študijske dejavnosti v dogovorjenem obsegu,

če mu preneha akreditacija ali podeljena koncesija za posamezni študijski program,

če mu upade študijska dejavnost, merjena s prvima dvema kazalnikoma iz šestega odstavka tega člena.

Zmanjšanje f-TSF-Z sredstev iz tretje alineje prejšnjega odstavka se ugotavlja vsaki dve leti in znaša:

1% za vsakega od kazalnikov, za katerega se vrednost kazalnika zmanjša za več kot 10%,

2% za vsakega od kazalnikov, za katerega se vrednost kazalnika zmanjša za več kot 15%,

5% za vsakega od kazalnikov, za katerega se vrednost kazalnika zmanjša za več kot 20%.

Sredstva f-TSF-Z se zavodu povečajo, če prevzame študente drugega visokošolskega zavoda ali študijskega programa, ki mu je prenehala akreditacija.

Sredstva za ustanavljanje in delovanje novih članic univerze zagotavljajo v okviru svojih razpoložljivih osnovnih sredstev.

S predpisom iz 75. člena tega zakona se določi podrobnejši način zmanjšanja oziroma povečanja sredstev TSF-Z iz tega člena.

72.f člen

(določanje sredstev RSF)

Sredstva RSF so namenjena spodbujanju razvoja študijske dejavnosti na področjih kakovosti študija, internacionalizacije, prenosa znanja, sodelovanja z okoljem, znanstvene raziskovalne in umetniške ustvarjalnosti ter socialne razsežnosti, ki pripomorejo k doseganju ciljev in rezultatov ter izvajanju ukrepov ali nalog s področja visokošolskega izobraževanja, opredeljenih v dokumentih razvojnega načrtovanja države.

RSF sredstva drugega, tretjega in četrtega leta pogodbenega obdobja so enaka RSF sredstvom prvega leta pogodbenega obdobja. RSF sredstva se povečajo za indeks rasti proračunskih sredstev za študijsko dejavnost v prvem letu novega pogodbenega obdobja glede na obseg proračunskih sredstev za študijsko dejavnost v četrtem letu predhodnega pogodbenega obdobja.

Sredstva RSF se javnim visokošolskim zavodom in zasebnim visokošolskim zavodom za koncesionirane študijske programe določijo za štiriletno pogodbeno obdobje v pogajanjih v okviru pogodbe o financiranju študijske dejavnosti in se v pogodbenem obdobju ne spreminjajo.

Sredstva RSF se lahko univerzam in samostojnim visokošolskim zavodom za štiriletno obdobje zamrznejo, v kolikor se pravnomočno ugotovi njihovo nezakonito delovanje ali nenamenska raba sredstev iz naslova TSF ali RSF.

72.g člen

(pogodba o financiranju študijske dejavnosti)

Sredstva za študijsko dejavnost za prvo in drugo stopnjo rednega študija, ki se določijo kot skupna sredstva, se univerzam in samostojnim visokošolskim zavodom, nakazujejo na podlagi štiriletne pogodbe o financiranju študijske dejavnosti ali pogodbe o koncesiji, sklenjene z ministrstvom, pristojnim za visoko šolstvo. Univerza ali samostojni visokošolski zavod in ministrstvo, pristojno za visoko šolstvo, pri pripravi in usklajevanju ciljev in ciljnih vrednosti upoštevata dokumente razvojnega načrtovanja države.

V pogodbi se za področje študijske dejavnosti iz prejšnjega odstavka opredelijo tudi:

- strateški in dolgoročni cilji visokošolskega zavoda, ukrepi za njihovo dosego, ciljne in izhodiščne vrednosti in kazalci, s katerimi se spremlja doseganje ciljnih vrednosti;

- načrt izvajanja študijske dejavnosti, ki vključuje predvsem študijska področja, na katerih se bodo izvajali študijski programi, morebitna povečanja ali zmanjšanja razpisanih mest za vpis v prvi letnik za naslednja štiri študijska leta v primerjavi z zadnjim razpisom in številom vpisanih študentov v prvi letnik, pričakovano število študentov ter opredelitev morebitnih novih študijskih področij in članic;

- razvojni cilji visokošolskega zavoda, ukrepi za njihovo doseganje, ciljne in izhodiščne vrednosti in kazalci, s katerimi se spremlja doseganje ciljnih vrednosti;

- način in dinamika poročanja o doseganju ciljev;

- ukrepi v primeru neizpolnjevanja določil pogodbe.

Sestavine pogodbe iz prve, druge in tretje alineje prejšnjega odstavka so predmet pogajanj. Na podlagi usmeritev ministrstva, pristojnega za visoko šolstvo, jih univerza oziroma samostojni visokošolski zavod sporoči najkasneje do konca februarja četrtega leta pogodbenega obdobja za naslednje pogodbeno obdobje.

Postopek pogajanj za sklenitev pogodbe vodi minister, pristojen za visoko šolstvo, ali od njega pooblaščena oseba s pristojnim organom visokošolskega zavoda in se mora zaključiti s sklenitvijo nove pogodbe do konca koledarskega leta četrtega leta pogodbenega obdobja za naslednje pogodbeno obdobje.

Če se postopek sklenitve pogodbe ne zaključi v roku iz prejšnjega odstavka, se do sklenitve nove pogodbe izvaja začasno financiranje v obsegu, kot je bilo določeno v predhodni pogodbi.

Vzorec pogodbe pripravi ministrstvo, pristojno za visoko šolstvo.

Sklenjene pogodbe o financiranju študijske dejavnosti in doseganju ciljev ministrstvo, pristojno za visoko šolstvo, objavi na svoji spletni strani.

Poročilo o izvajanju pogodbe o financiranju študijske dejavnosti za celotno pogodbeno obdobje visokošolski zavodi pošljejo ministrstvu, pristojnemu za visoko šolstvo do 31. maja leta po izteku pogodbe.

72.h člen

(pravila visokošolskega zavoda)

Univerza oziroma samostojni visokošolski zavod razporeja sredstva študijske dejavnosti v skladu s pravili, ki jih sprejme pristojni organ visokošolskega zavoda, in z njimi pisno seznani ministrstvo, pristojno za visoko šolstvo, v osmih dneh po njihovem sprejetju ter jih objavi na svoji spletni strani.

72.i člen

(letni program dela in letno poročilo)

Sestavni del letnega poročila, kot ga določajo predpisi o finančnem poslovanju, je tudi letno poročilo o izvajanju pogodbe o financiranju študijske dejavnosti.

Letno poročilo in letni program dela morata biti objavljena na spletnih straneh univerze oziroma samostojnega visokošolskega zavoda najpozneje v petih dneh po sprejetju. En izvod se pošlje ministrstvu, pristojnemu za visoko šolstvo.

72.j člen

(interesne dejavnosti študentov)

Interesne dejavnosti študentov so določene v letnem programu študentskega sveta visokošolskega zavoda.

Sredstva za s študijem povezane interesne dejavnosti študentov se za posamezni javni visokošolski zavod in za zasebni visokošolski zavod za koncesionirane študijske programe določijo letno s sklepom ministra, pristojnega za visoko šolstvo, ob upoštevanju števila vpisanih študentov in vrednosti sredstev v finančnem načrtu ministrstva, pristojnega za visoko šolstvo, za ta namen. V finančnem načrtu ministrstva, pristojnega za visoko šolstvo, se sredstva iz prejšnjega stavka določijo v skladu s proračunskimi izhodišči za načrtovanje izdatkov za blago in storitve.

Sredstva se nakažejo enkrat letno na podlagi sklepa iz prejšnjega odstavka po prejemu programa interesnih dejavnosti študentov, ki je sestavni del letnega programa visokošolskega zavoda.

72.k člen

(investicije, investicijsko vzdrževanje in oprema)

Sredstva za investicije univerz oziroma samostojnih visokošolskih zavodov, ki jih je ustanovila Republika Slovenija, se določijo v skladu z letnim načrtom ravnanja s stvarnim premoženjem univerze oziroma samostojnega visokošolskega zavoda, ki je sestavni del letnega programa dela univerze oziroma samostojnega visokošolskega zavoda, in finančnim načrtom ministrstva, pristojnega za visoko šolstvo.

Sredstva za investicije so namenjena zagotavljanju visokošolske infrastrukture oziroma zagotavljanju pogojev za izvajanje dejavnosti univerz oziroma samostojnih visokošolskih zavodov.

Sredstva za investicije se namenijo za gradnjo, rekonstrukcijo, obnovo, pridobivanje oziroma najemanje stvarnega premoženja. Sredstva za rekonstrukcijo se praviloma prednostno namenijo za prilagoditve infrastrukture študentom s posebnimi potrebami.

Univerzi oziroma samostojnemu visokošolskemu zavodu se sredstva za opremo in investicijsko vzdrževanje določijo na podlagi meril ministra, pristojnega za visoko šolstvo.

Sredstva za investicije, investicijsko vzdrževanje in opremo se univerzi oziroma samostojnemu visokošolskemu zavodu nakažejo na podlagi pogodbe o sofinanciranju.

Določbe tega člena se uporabljajo tudi za dodelitev sredstev za investicije, investicijsko vzdrževanje in opremo javnih študentskih domov in Centralno-tehniško knjižnico Univerze v Ljubljani.

72.l člen

(dodelitev sredstev za nacionalno pomembne naloge in institucije)

Visokošolskim zavodom in drugim zavodom se ob upoštevanju letnega programa dela dodelijo sredstva za uresničevanje nacionalno pomembnih nalog, in sicer:

- visokošolska prijavno-informacijska služba,

- skrb za razvoj in učenje slovenščine,

- pisarne za študentske domove in

- druge naloge, opredeljene v strateških dokumentih, ki jih sprejema Vlada Republike Slovenije ali ministrstvo, pristojno za visoko šolstvo.

Naloge visokošolske prijavno-informacijske službe iz prve alineje prejšnjega odstavka se določijo s predpisom iz osmega odstavka 40. člena tega zakona.

Kot skrb za razvoj in učenje slovenščine iz druge alineje prvega odstavka tega člena se štejejo zlasti lektorati slovenskega jezika na univerzah v tujini, učenje in izpopolnjevanje iz znanja slovenskega jezika za tujce in za Slovence brez slovenskega državljanstva ter seminarji, simpoziji in druga strokovna srečanja, ki so namenjena skrbi za razvoj in učenje slovenščine.

Pisarne za študentske domove iz tretje alineje prvega odstavka tega člena odločajo o pravici do subvencioniranega bivanja študentov v skladu s predpisom iz 73.b člena tega zakona.

72.m člen

(določitev sredstev za univerzitetne knjižnice – druge članice javnih visokošolskih zavodov in Centralno tehniško knjižnico Univerze v Ljubljani)

Sredstva za plače in druge izdatke za zaposlene, prispevke delodajalca za socialno varnost, izdatke za blago in storitve ter investicije se za univerzitetne knjižnice – druge članice javnih visokošolskih zavodov in Centralno tehniško knjižnico Univerze v Ljubljani določijo s pogodbo ob upoštevanju letnega programa dela javnega visokošolskega zavoda oziroma Centralne tehniške knjižnice Univerze v Ljubljani.

Podrobnejša določitev financiranja univerzitetnih knjižnic iz prvega odstavka tega člena se uredi s predpisom iz 75. člena tega zakona.«.

Obrazložitev amandmaja:

Predlagamo, da se iz proračuna Republike Slovenije lahko financira tudi dejavnosti univerzitetnega športa.

Skladno z nacionalnimi strateškimi usmeritvami (Resolucija o Nacionalnem program visokega šolstva) predlagamo, da se za visokošolsko dejavnost nameni 2 % BDP.

Predlagamo, da se lahko univerzam in samostojnim visokošolskim zavodom zamrznejo sredstva RSF v primeru, ko gre za pravnomočno ugotovitev nezakonitega delovanja ali nenamenske rabe javnih sredstev. Tovrsten ukrep ne ogroža kakovosti študijskih programov, ima pa pomembne pasivne preventivne učinke.

Predlagamo tudi, da se del sredstev za investicije prednostno nameni prilagoditvam infrastructure za študente s posebnimi potrebami.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

Za 72. členom se dodajo novi 72.a, 72.b, 72.c, 72.č, 72.d, 72.e, 72.f, 72.g, 72.h, 72.i, 72.j, 72.k, 72.l in 72.m členi, ki se glasijo:

»72.a člen

(financiranje iz proračuna Republike Slovenije)

Iz proračuna Republike Slovenije se financirajo:

- študijska dejavnost rednega študija za prvo in drugo stopnjo (v nadaljnjem besedilu: študijska dejavnost) javnih visokošolskih zavodov in zasebnih visokošolskih zavodov za koncesionirane študijske programe,

- s študijem povezane interesne dejavnosti študentov, določene v letnem programu študentskega sveta javnega visokošolskega zavoda in zasebnega visokošolskega zavoda za koncesionirane študijske programe,

- investicije, investicijsko vzdrževanje in oprema javnih visokošolskih zavodov v skladu z 72k. členom tega zakona,

- investicije, investicijsko vzdrževanje in oprema javnih študentskih domov ter študentskih domov, ki so organizirani v okviru javnih visokošolskih zavodov v skladu z 72k. členom tega zakona,

- delovanje, investicije, investicijsko vzdrževanje in opremo Centralne tehniške knjižnice Univerze v Ljubljani v skladu z 72k. členom tega zakona,

- nacionalno pomembne naloge za področje visokega šolstva.

Iz proračuna Republike Slovenije se sofinancira tudi študij tretje stopnje na javnih visokošolskih zavodih.

Iz proračuna Republike Slovenije se lahko sofinancirajo tudi:

- razvojne naloge visokošolskih zavodov, ki izvajajo javnoveljavne študijske programe,

- druge naloge oziroma nameni, določeni z zakonom ali drugim predpisom,

- dejavnosti univerzitetnega športa.

72.b člen

(opredelitev študijske dejavnosti in določitev višine proračunskih sredstev)

Študijska dejavnost je pedagoška in z njo povezana znanstvenoraziskovalna, umetniška in strokovna dejavnost, knjižnična, informacijska, organizacijska, upravna in druga infrastrukturna dejavnost.

Sredstva za študijsko dejavnost sestavljajo sredstva za temeljni steber financiranja (v nadaljnjem besedilu: TSF) in razvojni steber financiranja (v nadaljnjem besedilu: RSF), ki se kot skupna sredstva za zavode (integralno financiranje) zagotovijo v državnem proračunu.

RSF predstavlja največ 3 % vseh sredstev, namenjenih za študijsko dejavnost v proračunu Republike Slovenije.

Proračunska sredstva za študijsko dejavnost se zagotavljajo v višini 2 % BDP.

72.f člen

(določanje sredstev RSF)

Sredstva RSF so namenjena spodbujanju razvoja študijske dejavnosti na področjih kakovosti študija, internacionalizacije, prenosa znanja, sodelovanja z okoljem, znanstvene raziskovalne in umetniške ustvarjalnosti ter socialne razsežnosti, ki pripomorejo k doseganju ciljev in rezultatov ter izvajanju ukrepov ali nalog s področja visokošolskega izobraževanja, opredeljenih v dokumentih razvojnega načrtovanja države.

RSF sredstva drugega, tretjega in četrtega leta pogodbenega obdobja so enaka RSF sredstvom prvega leta pogodbenega obdobja. RSF sredstva se povečajo za indeks rasti proračunskih sredstev za študijsko dejavnost v prvem letu novega pogodbenega obdobja glede na obseg proračunskih sredstev za študijsko dejavnost v četrtem letu predhodnega pogodbenega obdobja.

Sredstva RSF se javnim visokošolskim zavodom in zasebnim visokošolskim zavodom za koncesionirane študijske programe določijo za štiriletno pogodbeno obdobje v pogajanjih v okviru pogodbe o financiranju študijske dejavnosti in se v pogodbenem obdobju ne spreminjajo.

Sredstva RSF se lahko univerzam in samostojnim visokošolskim zavodom za štiriletno obdobje zamrznejo, v kolikor se pravnomočno ugotovi njihovo nezakonito delovanje ali nenamenska raba sredstev iz naslova TSF ali RSF.

72.k člen

(investicije, investicijsko vzdrževanje in oprema)

Sredstva za investicije univerz oziroma samostojnih visokošolskih zavodov, ki jih je ustanovila Republika Slovenija, se določijo v skladu z letnim načrtom ravnanja s stvarnim premoženjem univerze oziroma samostojnega visokošolskega zavoda, ki je sestavni del letnega programa dela univerze oziroma samostojnega visokošolskega zavoda, in finančnim načrtom ministrstva, pristojnega za visoko šolstvo.

Sredstva za investicije so namenjena zagotavljanju visokošolske infrastrukture oziroma zagotavljanju pogojev za izvajanje dejavnosti univerz oziroma samostojnih visokošolskih zavodov.

Sredstva za investicije se namenijo za gradnjo, rekonstrukcijo, obnovo, pridobivanje oziroma najemanje stvarnega premoženja. Sredstva za rekonstrukcijo se praviloma prednostno namenijo za prilagoditve infrastrukture študentom s posebnimi potrebami.

Univerzi oziroma samostojnemu visokošolskemu zavodu se sredstva za opremo in investicijsko vzdrževanje določijo na podlagi meril ministra, pristojnega za visoko šolstvo.

Sredstva za investicije, investicijsko vzdrževanje in opremo se univerzi oziroma samostojnemu visokošolskemu zavodu nakažejo na podlagi pogodbe o sofinanciranju.

Določbe tega člena se uporabljajo tudi za dodelitev sredstev za investicije, investicijsko vzdrževanje in opremo javnih študentskih domov in Centralno-tehniško knjižnico Univerze v Ljubljani.

K 28. členu:

Nimamo pripomb.

K 29. členu:

Nimamo pripomb.

K 30. členu:

Nimamo pripomb.

K 31. členu:

Nimamo pripomb.

K 32. členu:

Nimamo pripomb. Upoštevan je bil predlog ŠOS in iz zapisa umaknjena dikcija o zaračunavanju nadstandarda.

K 33. členu:

33. člen se briše. Vsi naslednji členi se ustrezno preštevilčijo.

Obrazložitev:

Zapis se nanaša na trenutno zakonsko besedilo: »Ugotovitve iz samoevalvacijskih poročil in poročil o zunanjih evalvacijah se upoštevajo ob podaljšanju akreditacije visokošolskih zavodov in njihovih študijskih programov.« Želimo, da se trenutni zapis ohrani, saj se bo tekom evalvacije zavodov evalviralo tudi programe; prav tako so programi lahko predmet izredne evalvacije.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

33. člen

V drugem odstavku 80. člena se črta besedilo »in njihovih študijskih programov«.

K 34. členu:

Nimamo pripomb.

K 35. členu:

Nimamo pripomb.

K 36. členu:

Nimamo pripomb.

K 37. členu:

Nimamo pripomb.

K 38. členu:

Nimamo pripomb.

K 39. členu:

Nimamo pripomb.

K 40. členu:

Nimamo pripomb.

K 41. členu:

Nimamo pripomb.

K 42. členu:

42. člen se spremeni tako, da se glasi:

»42. člen

O vlogah v akreditacijskih in evalvacijskih postopkih, vloženih pred uveljavitvijo tega zakona, odloči agencija na podlagi Zakona o visokem šolstvu (Uradni list RS, št. 32/12 – uradno prečiščeno besedilo, 40/12 – ZUJF, 57/12 – ZPCP-2D, 109/12 in 85/14) in meril agencije za akreditacijo in zunanjo evalvacijo visokošolskih zavodov in študijskih programov, veljavnih ob uveljavitvi tega zakona.

Ne glede na prejšnji odstavek se v primeru vloge, vložene pred uveljavitvijo tega zakona, za:

- prvo akreditacijo visokošolskega zavoda, le-ta podeli za obdobje petih let ali pa se vloga zavrne,

- prvo akreditacijo študijskega programa, le-ta podeli za nedoločen čas ali pa se vloga zavrne,

- podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda, akreditacija podaljša za obdobje petih let, podaljša za krajše obdobje, ki se ne sme biti daljše od treh let, ali pa se je ne podaljša,

- podaljšanje akreditacije študijskega programa, akreditacija podaljša za nedoločen čas ali pa se je ne podaljša.

Za tiste študijske programe, ki jim akreditacija poteče po uveljavitvi tega zakona, se vloge za podaljšanje akreditacije ne vlagajo. Šteje se, da je akreditacija takšnemu študijskemu programu podeljena za nedoločen čas.

Ne glede tretji odstavek tega člena se za tiste študijske programe, ki jim je bila prva ali ponovna akreditacija podeljena za obdobje, krajše od 7 let, po poteku akreditacije, vloži vlogo za prvo akreditacijo programa, skladno z določili 32. člena tega zakona.

Postopki izredne evalvacije študijskega programa ali visokošolskega zavoda, začeti pred uveljavitvijo tega zakona, se končajo z odločitvijo iz tretje ali četrte alineje drugega odstavka tega člena.

Agencija v treh mesecih od uveljavitve tega zakona uskladi merila za akreditacijo in zunanjo evalvacijo visokošolskih zavodov in študijskih programov s tem zakonom.

Vloge za akreditacijo študijskega programa in prvo akreditacijo visokošolskega zavoda se lahko vložijo najprej tri mesece po uveljavitvi tega zakona. Agencija začne postopke izredne evalvacije študijskega programa in visokošolskega zavoda v skladu s tem zakonom tri mesece po njegovi uveljavitvi. Vloge za podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda, vložene po uveljavitvi tega zakona in pred sprejemom meril agencije za akreditacijo in zunanjo evalvacijo visokošolskih zavodov in študijskih programov, se rešijo v skladu s temi merilih.«

Obrazložitev:

Nov odstavek predlagamo zato, da se opredeli izjema za tiste programe, ki so pri zadnji evalvaciji (ali celo izredni evalvaciji) izkazali večje nepravilnosti in slabšo kakovost in so zato pridobili podaljšanje akreditacije za krajše obdobje od polnega (to je sedem let). Krajše obdobje je definirano zato, da se po izteku tega obdobja preveri, ali so bile nepravilnosti odpravljene. Menimo, da je taka preverba potrebna in taki programi ne smejo avtomatično pridobiti akreditacije za nedoločen čas. Ker instituta ponovne akreditacije programa ni več, se zato smiselno uporabi postopek prve akreditacije programa.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

»42. člen

O vlogah v akreditacijskih in evalvacijskih postopkih, vloženih pred uveljavitvijo tega zakona, odloči agencija na podlagi Zakona o visokem šolstvu (Uradni list RS, št. 32/12 – uradno prečiščeno besedilo, 40/12 – ZUJF, 57/12 – ZPCP-2D, 109/12 in 85/14) in meril agencije za akreditacijo in zunanjo evalvacijo visokošolskih zavodov in študijskih programov, veljavnih ob uveljavitvi tega zakona.

Ne glede na prejšnji odstavek se v primeru vloge, vložene pred uveljavitvijo tega zakona, za:

- prvo akreditacijo visokošolskega zavoda, le-ta podeli za obdobje petih let ali pa se vloga zavrne,

- prvo akreditacijo študijskega programa, le-ta podeli za nedoločen čas ali pa se vloga zavrne,

- podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda, akreditacija podaljša za obdobje petih let, podaljša za krajše obdobje, ki se ne sme biti daljše od treh let, ali pa se je ne podaljša,

- podaljšanje akreditacije študijskega programa, akreditacija podaljša za nedoločen čas ali pa se je ne podaljša.

Za tiste študijske programe, ki jim akreditacija poteče po uveljavitvi tega zakona, se vloge za podaljšanje akreditacije ne vlagajo. Šteje se, da je akreditacija takšnemu študijskemu programu podeljena za nedoločen čas.

Ne glede tretji odstavek tega člena se za tiste študijske programe, ki jim je bila prva ali ponovna akreditacija podeljena za obdobje, krajše od 7 let, po poteku akreditacije, vloži vlogo za prvo akreditacijo programa, skladno z določili 32. člena tega zakona.

Postopki izredne evalvacije študijskega programa ali visokošolskega zavoda, začeti pred uveljavitvijo tega zakona, se končajo z odločitvijo iz tretje ali četrte alineje drugega odstavka tega člena.

Agencija v treh mesecih od uveljavitve tega zakona uskladi merila za akreditacijo in zunanjo evalvacijo visokošolskih zavodov in študijskih programov s tem zakonom.

Vloge za akreditacijo študijskega programa in prvo akreditacijo visokošolskega zavoda se lahko vložijo najprej tri mesece po uveljavitvi tega zakona. Agencija začne postopke izredne evalvacije študijskega programa in visokošolskega zavoda v skladu s tem zakonom tri mesece po njegovi uveljavitvi. Vloge za podaljšanje akreditacije visokošolskega zavoda, vložene po uveljavitvi tega zakona in pred sprejemom meril agencije za akreditacijo in zunanjo evalvacijo visokošolskih zavodov in študijskih programov, se rešijo v skladu s temi merilih.«

K 43. členu:

43. člen se spremeni tako, da se glasi:

»Ne glede na novi 72.b člen zakona se letna proračunska sredstva za študijsko dejavnost postopno povečujejo, dokler se ne doseže raven 2 % BDP, in sicer najkasneje v obdobju petnajstih let od uveljavitve tega zakona. To obdobje se lahko podaljša za eno leto za vsako leto z negativno gospodarsko rastjo. Pri tem se v letih do leta, v katerem se doseže srednjeročna uravnoteženost proračunov države v skladu z zakonom, ki ureja fiskalno pravilo, zagotavlja nominalno rast, skladno najmanj z realno rastjo BDP. Če je v posameznem letu rast BDP negativna ali rasti BDP ni, se letna proračunska sredstva za študijsko dejavnost zagotavljajo najmanj v višini letnih proračunskih sredstev preteklega leta. Od vključno leta, v katerem se doseže srednjeročna uravnoteženost proračunov države, dalje se letna proračunska sredstva za študijsko dejavnost povečujejo postopno za enakomerni odstotni delež, ki je potreben za dosego ciljne vrednosti, ob predpostavki vsakoletne pozitivne rasti BDP.«

Obrazložitev:

Kot pri členu 27.

Spremenjeni deli besedila predlaganega člena so:

»Ne glede na novi 72.b člen zakona se letna proračunska sredstva za študijsko dejavnost postopno povečujejo, dokler se ne doseže raven 2 % BDP, in sicer najkasneje v obdobju petnajstih let od uveljavitve tega zakona. To obdobje se lahko podaljša za eno leto za vsako leto z negativno gospodarsko rastjo. Pri tem se v letih do leta, v katerem se doseže srednjeročna uravnoteženost proračunov države v skladu z zakonom, ki ureja fiskalno pravilo, zagotavlja nominalno rast, skladno najmanj z realno rastjo BDP. Če je v posameznem letu rast BDP negativna ali rasti BDP ni, se letna proračunska sredstva za študijsko dejavnost zagotavljajo najmanj v višini letnih proračunskih sredstev preteklega leta. Od vključno leta, v katerem se doseže srednjeročna uravnoteženost proračunov države, dalje se letna proračunska sredstva za študijsko dejavnost povečujejo postopno za enakomerni odstotni delež, ki je potreben za dosego ciljne vrednosti, ob predpostavki vsakoletne pozitivne rasti BDP.«

K 44. členu:

Nimamo pripomb.

K 45. členu:

Nimamo pripomb.

K 46. členu:

Nimamo pripomb.

K 47. členu:

Nimamo pripomb.